ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 562/723/21 пров. № А/857/14104/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Судової-Хомюк Н.М.,
суддів:                                                            Онишкевича Т.В.,
                                                                          Сеника Р.П.,
секретаря судового засідання                                Демчик Л.Р.,
позивач не з`явився                                
представника відповідача не з`явився                     
розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 липня 2023 року  у справі № 562/723/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №6 (м. Здолбунів) Рівненського районного управління поліції, Головного управління Національної поліції України в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
суддя в 1-й інстанції – Саган Л.В.,
час ухвалення рішення - 16 год. 05 хв.,
місце ухвалення рішення - м. Здолбунів,
дата складання повного тексту рішення – 05.07.2023,-

                                                  В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Відділення поліції №6 (м. Здолбунів) Рівненського районного управління поліції (далі – відповідач 1), Головного управління Національної поліції України в Рівненській області (відповідач – 2) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, вказуючи, що 26 лютого 2021 року ДОП СП відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Бондарем О.М. винесено постанову серії ГАА № 251742 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі –КупАП).
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26 лютого 2021 року він звернувся до відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з метою написання заяви про скоєний щодо нього злочин, оскільки троє невідомих людей погрожували йому фізичною розправою, щоб він не скаржився на дільничного. Це була вимушена термінова ситуація в зв`язку з необхідністю захистити своє життя, внаслідок чого він не мав можливості придбати в аптеці засоби індивідуального захисту. Коли дільничний зробив йому зауваження з приводу знаходження в приміщенні поліції без захисної маски, він попросив забезпечити його маскою та після надання йому маски працівником поліції, він відразу одягнув її на себе. Після цього дільничний прийняв у нього заяву про злочин і виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП.
Вважає, що дільничний притягнув його до адміністративної відповідальності в зв`язку з тим, що напередодні у нього з дільничним виник особистий конфлікт. 
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовлено.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задоволено.
Скасовано постанову серії ГАА № 251742 по справі про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, винесену ДОП СП відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Бондарем Олександром Миколайовичем.
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП закрити.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, а саме скасувати оскаржувану постанову на підставі того, що така складена дільничим ОСОБА_2 , який перебуває в умовах реального конфлікту інтересів з позивачем, відповідно прав складати оскаржувану постанову не мав.
В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що упродовж декількох років між ним та батьком дільничного ОСОБА_2 існує конфлікт. 26 лютого 2021 року в телефонному режимі йому погрожували невідомі особи, внаслідок чого він звернувся до відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області написати заяву про вчинений щодо нього злочин. Дільничний ОСОБА_2 , прийнявши у нього заяву про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, виніс постанову серії ГАА № 251742 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП.
Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 КАС України.
10.10.2023 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що для позивача потрібно більше часу приготуватися до проведення розгляду справи у вигляді відеоконференції. 
Щодо поданого клопотання, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Також одним із принципів адміністративного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Спір повинен бути вирішений судом, зокрема, своєчасно, з метою забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів особи, яка звернулася за судовим захистом, та в розумні строки.
Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 4 вказаної статті закріплений обов`язок суду щодо вжиття визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі.
Згідно зі ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Апеляційний суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Частиною другою статті 313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
Відтак, розглядаючи заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.
Згідно з частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. 
Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 лютого 2021 року ДОП СП відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Бондарем О.М. винесено постанову серії ГАА № 251742 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст.44-3КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.
В оскаржуваній постанові зазначено, що 26 лютого 2021 року о 15 год. 40 хв. у м. Здолбунові Рівненської області по вул. Пушкіна, 41  позивач перебував у приміщенні відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги пунктів 2 та 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 17.02.2021 з внесеними змінами до Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020.
Позивач, вважаючи оскаржувану постанову протиправною, звернувся із цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що діями, які виразились у ненаданні можливості особі, яка притягується до адміністративної відповідальності скористатись послугами адвоката саме при розгляді справи, ДОП СП відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Бондар О.М. порушив конституційні права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Аналізуючи апеляційні вимоги, колегією суддів встановлено, що позивач не погоджується з мотивами рішення суду першої інстанції та підставами скасування оскаржуваної постанови, а саме вважає, що постанова серії ГАА № 251742 про притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути скасованою через тривалий конфлікт з батьком дільничого ОСОБА_2 , а відповідно в останнього з позивачем виник конфлікт інтересів, а тому дільничий ОСОБА_2 не мав права притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Апеляційним судом встановлено, що Закон України «Про запобігання корупції» виокремлює два види конфлікту інтересів:
Потенційний конфлікт інтересів – у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Реальний конфлікт інтересів – суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес – будь-який майновий чи немайновий інтерес особи. Такий інтерес може зумовлюватись особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, а також іншими обставинами.
Невід`ємною складовою конфлікту інтересів є службові/представницькі повноваження та вплив (можливість впливу) приватного інтересу на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій під час реалізації таких повноважень.
Приватний інтерес здатний впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації дискреційних службових чи представницьких повноважень.
Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого – особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.
З матеріалів справи встановлено, та не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 перебував у приміщенні відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Відповідно підстави для притягнення позивача до відповідальності в дільничого ОСОБА_2 були.
Однак, підставою для скасування оскаржуваної постанови є ненадання можливості особі, яка притягується до адміністративної відповідальності скористатись послугами адвоката саме при розгляді справи, тобто порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Аналізуючи поведінку ОСОБА_2 , апеляційний суд зазначає, що в діях останнього не вбачається ні реального ні потенційного конфлікту, ОСОБА_2 прийнято заяву позивача щодо вчинення злочину.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що доказів щодо наявності будь-якого конфлікту матеріали справи не містять, із наявних в матеріалах справи запитів та аудіофайлу позивача конфлікт встановити не можливо.
Щодо висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що такі зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. При прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вірно застосував норми КУпАП, КАС України та практику Верховного Суду.
Також, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.
Відповідно до частин першої – п`ятої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 липня 2023 року у справі № 562/723/21 без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2023 року