ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
13 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/2782/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Суховарова А.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 ( суддя першої інстанції Науменко В.В.) в адміністративній справі №340/2782/23 за позовом   ОСОБА_1  до  Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки  про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із адміністративним  позовом до Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017- 2018 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення; 
зобов`язати Кіровоградський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2018 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у Знам`янському об`єднаному міському військовому комісаріаті, який в результаті реорганізації приєднано до Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.  З 26.07.2017 позивач має статус учасника бойових дій, відповідно до посвідчення НОМЕР_1 (а.с. 6). Позивач зазначає, що відповідачем при звільненні з військової служби не виплачено компенсацію за дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017- 2018 роки.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Позиція відповідача фактично полягає у тому, що надання додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” не здійснювалось, а компенсація за  невикористані дні такої відпустки не передбачені законодавством.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
          Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України у складі у Знам`янському об`єднаному міському військовому комісаріаті, з якої був звільнений 06.11.2018 року та виключений зі списків особового складу Знам`янського об`єднаного міського військового комісаріату.
В той же час, при звільнені, відповідачем не було нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки.
Вказані обставини стали підставою звернення позивачем із позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Відносно заявлених вимог, в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату такої грошової компенсації за вказаний період, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Суд першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами в цій частині, врахував правові висновки, викладені Верховним Судом у рішенні від 16.05.2019 за результатами розгляду зразкової справи №620/4218/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019р.
Так,  у вказаному судовому рішенні Верховним Судом, з аналізу положень Закону України  Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Закону України  Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Закону України  Про відпустки, Закону України  Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію  зроблено наступні висновки: По-перше, в особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду надання військовослужбовцям інших видів відпусток, зокрема, додаткової відпустки, передбаченої  пунктом 12  частини першої статті 12  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», припиняється. Однак, норми  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації. По-друге, припинення відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке (тобто, право на відпустку) може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
У рішенні від 16.05.2019 року Верховним Судом вказано ознаки типових справ.
З наявних в матеріалах справи доказів та заявлених позивачем вимог вбачається, що дана справа, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та зобов`язання відповідача здійснити виплату вказаної компенсації, за ознаками є типовою справою та предмет спору, в даному випадку співпадає з  предметом спору зразкової справи №620/4218/18.
Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Оскільки дана адміністративна справа в цій частині позовних вимог відповідає ознакам типової справи, судом першої інстанції обґрунтовано при вирішенні даної справи враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №Пз/9901/4/19 (№620/4218/18).
Встановлені обставини справи, які не заперечуються відповідачем з огляду на доводи апеляційної скарги, встановлено, що позивач, як учасник бойових дій, не використав дні додаткової відпустки у період проходження військової служби у період 2017-2018 роки, а відтак набув право на отримання грошової компенсації замість неї у зв`язку із звільненням зі служби у Збройних Силах України у складі у Знам`янському об`єднаному міському військовому комісаріаті.
Оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини, відповідачем не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 №3551-ХІІ, за весь період проходження військової служби, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі дії відповідача слід вважати протиправною бездіяльністю.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду  першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність правових підстав для їх задоволення в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2017-2018 роки та зобов`язання останнього здійснити нарахування та виплату такої грошової компенсації позивачу за вказаний період.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку. 
          Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 в адміністративній справі №340/2782/23 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 листопада 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 17 листопада 2023 року.    

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров