Справа № 349/1297/23 
Провадження № 33/4808/698/23 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП   
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю захисника особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Окуневича М.В. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Окуневича М.В., яку подано в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 вересн 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір,- 
                                                        в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 12 липня 2023 року приблизно о 15 год. 59 хв. керував автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Підмихайлівці Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат Окуневич М.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт стверджує, що огляд ОСОБА_1 проведений в Рогатинській ЦРЛ з порушенням, а тому його слід вважати недійсним.
Наголошує, що відповідно до Акту огляду та висновку №13 щодо огляду на визначення стану сп`яніння, особу водія встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 . Однак, такі дані не відповідають дійсності, оскільки у відповідності до долучених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія чи будь яких інших документів, які б посвідчували його особу.
Окрім того, наголошує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія.
Апелянт вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння у медичному закладі проведено з порушенням вимог, тобто зі спливом більше 2 годин після виявленням працівником поліції підстав для його проведення.
Також, стороною захисту зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 надавався для ознайомлення сертифікат про повірку, калібрування та свідоцтво про реєстрацію на прилад Драгер Алкотест 6510, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння. Також, в матеріалах справи відсутня роздруківка приладу Драгер із результатом відповідного огляду ОСОБА_2 . 
Вважає недійсним висновок №13 неналежним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому посилання в протоколі на висновок медичного закладу №13 щодо ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим.
Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції ОСОБА_1 не вручено, права останньому були роз`яснені після складання протоколу, що є грубим порушенням його права на захист.
Наголошує, що працівник поліції, який оформляв протокол про адміністративне правопорушення, повинен був довести факт керування у встановленому законодавством порядку та перебування  водія у стані алкогольного сп`яніння.
Апелянт також наголошує на тому, що станом на час подання апеляційної скарги, судом не вручено копію постанови ОСОБА_1 та його захиснику, та не опубліковано на сайті ЄДРСР, а тому їм не було відомі мотиви прийнятого судом рішення, доводи на спростування якого апелянтом буде надано у судовому засіданні при розгляді справи апеляційним судом.
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Окуневич М.В. підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вказував на те, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, однак не з`явився в судове засідання у зв`язку із релігійними святами та не заперечував розглянути скаргу за його відсутності, оскільки повністю довіряє представництво своїх інтересів захиснику. 
Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).
Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа  "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки “право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, користуватися перекладачем, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші. 
Відповідно до доводів апеляційної скарги сторона захисту вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують винуватість у вчиненні правопорушення. 
Звертає увагу на те, що працівником поліції порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, не вручено копію протоколу, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було порушено вимоги чинного законодавства та вимоги відповідної Інструкції, зокрема правопорушнику не роз`яснено його право на можливість скористатись правовою допомогою адвоката, а також правопорушнику не надано відповідних документів на прилад Драгер, за допомогою якого він пройшов огляд на визначення стану сп`яніння та звертає увагу на те , що огляд проведений з порушенням вимог закону, а саме зі спливом більше 2 годин після виявлення підстав для його проведення.
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи недосконалість  КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, вважає за необхідне здійснювати правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.  
Так, згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення  має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив справедливе стягнення в розмірі, який відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, врахувавши особу правопорушниці та характер вчиненого нею правопорушення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Зі змісту мотивувальної частини суду вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вказав на те, що своєчасно сповіщував його про дату та місце розгляду справи.
Судом зазначено, що захисник ОСОБА_1 , адвокат Окуневич М. В., зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Обґрунтував свою позицію тим, що в акті огляду та висновку про стан алкогольного сп`яніння, зазначено, що особу водія встановлено на підставі посвідчення водія, однак ОСОБА_1 не мав при собі такого, що зафіксовано на відеозаписі і підтверджується фактом притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом без посвідчення водія. Крім того, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 в Рогатинській ЦРЛ проводився більш ніж через 2 години після виявлення працівником поліції підстав для його проведення. В направленні на огляд в Рогатинську ЦРЛ зазначено, що огляд проводився за допомогою приладу Драгер Алкотест № 6510, однак ОСОБА_1 не надавали для ознайомлення сертифікат про повірку, калібрування та свідоцтво про реєстрацію цього приладу. Також в матеріалах справи відсутній результат проходження цього огляду. ОСОБА_1 не вручили протокол, а права його роз`яснили йому вже після написання протоколу.
Таким чином, доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, вже перевірялись судом першої інстанції, внаслідок чого було встановлено, що вони повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження. 
Апеляційний суд вважає, що судом були в повному обсязі та детально досліджені всі доводи наведені стороною захисту в судовому засіданні, надано їм належну правову оцінку, з`ясовані обставини події та досліджені наявні докази в матеріалах справи, на підставі яких суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 252517 від 12.07.2023 року ( а.с. 2), водій ОСОБА_1 12 липня 2023 року приблизно о 15 год. 59 хв. керував автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Підмихайлівці Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №13 від 12.07.2023 року, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою. 
В протоколі зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із зазначенням даних їх проживання та їх власноручних підписів в протоколі.
ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Рогатинському районному суді.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано матеріали адміністративної справи. 
Працівниками поліції у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. 
У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що особа надасть пояснення в суді.
В протоколі зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 від підпису у відповідних графах протоколу відмовився. 
До матеріалів справи долучено зобов`язання, яке додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №252517 відповідно до якого, ОСОБА_1 , під власноручний підпис в зобов`язанні, зобов`язувався не керувати транспортним засобом протягом 24 годин (а.с.13).
Відповідно до приписів статей 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційним судом не встановлено порушень вимог статей 254, 255, 256 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється, як основне джерело доказів.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.
Апелянт наголосив в апеляційній скарзі на тому, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з порушенням, зазначивши в ньому дані посвідчення воді ОСОБА_1 , якого в останнього не було при собі, внаслідок чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП. Окрім того, працівник поліції зіслався на висновок медичного закладу, який було складено з порушенням вимог закону, а також ОСОБА_1 не було роз`яснено його права у відповідності до вимог закону.
Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
В матеріалах справи відсутня копія протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про виконання працівником поліції своїх обов`язків щодо її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
При вирішанні цього питання суд виходить із сукупності досліджених доказів, які дозволяють встановити порядок вчинення процесуальних дій та свідчать про обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про зміст висунутого обвинувачення та наявність реальної можливості організувати ефективний захист своїх інтересів. 
Апеляційний суд, враховуючи обставини за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення та приймаючи до уваги час розгляду справи в суді першої інстанції, вважає, що ОСОБА_1 був обізнаний про зміст висунутого проти нього обвинувачення, наявність права на правову допомогу адвоката і мав можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді. 
Зокрема, договір на надання правової допомоги із захисником адвокатом Окуневичем М.В. було укладено ОСОБА_1 13.07.2023 року на наступний день після вчинення ним правопорушення та ще до надходження справи щодо нього до суду для розгляду по суті (а.с.16), про що свідчить ордер на надання правничої допомоги (а.с.20).
Таким чином, дані протоколу про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи свідчать про те, що особа, яка притягається до відповідальності була ознайомлена з правами, які передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. 
Зокрема, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Дані відеозаписів є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.  
Апеляційний суд вважає, що у справі достатньо даних для обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, апеляційним судом встановлено, що відеофіксація події відбувалась на місці зупинки транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Підмихайлівці Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, під час руху автомобіля по причині керування водієм транспортним засобом заднім ходом з технічними несправностями, а саме: несправний правий світловий покажчик сигналу «стоп», що і послужило причиною для зупинки транспортного засобу та перевірки документів водія. Відеозаписи містять дані того, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, з салону автомобіля зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , дані якого згодом були встановлено за допомогою інформаційної бази поліції.
Зі змісту відеозапису вбачається, що в автомобілі сторонніх осіб не перебувало. На вимогу працівників поліції надати посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, водій повідомив, що забув їх вдома. Дані посвідчення водія працівником поліції було встановлено за допомогою службового планшету та бази даних на підставі анкетних даних наданих водієм. В подальшому, працівник поліції показав на робочому планшеті дані посвідчення водія і фотокарткою, після чого водій ОСОБА_1 повідомив, що на фото зображений він, тим самим підтвердивши дані, що ідентифікували його як водія, а також повідомив, що автомобіль зареєстровано на його дружину. При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що забув вдома мобільний телефон, а тому немає змоги зателефонувати та з`ясувати про місце знаходження посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль, повідомив, що тільки повернувся з Польщі та, будучим втомленим, ймовірно забув документи вдома.
Відеозаписом зафіксовано оформлення працівником поліції складання щодо ОСОБА_1 постанови серії БАА №976365 від 12.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом із несправним правим покажчиком сигналу «стоп» та за відсутності посвідчення водія відповідної категорії та за відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п.31.4.3, 2.1а, 2.1б ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 425 грн. (а.с.11). Зі змістом постанови ОСОБА_1 ознайомився під власноручний підпис. Окрім того, як вбачається із долученими до матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував своє вини у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень та власноручно підписав дану постанову. ОСОБА_1 також було роз`яснено порядок оплати штрафу 
Надалі, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився та погодився пройти відповідний огляд у медичному закладі. Водію було повідомлено, що в подальшому транспортний засіб буде доставлено до Рогатинського відділу поліції на штрафмайданчик, оскільки у водія були відсутні реєстраційні документи на автомобіль Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 .
Відеозаписом зафіксовано відкриття ОСОБА_1 автомобіля на вимогу працівника поліції для проведення поверхневого огляду салону автомобіля, в ході якого було виявлено тютюнові вироби без марок акцизного податку установленого зразка. ОСОБА_1 повідомив, що придбав сигарети в магазині безмитної торгівлі при перетині кордону. 
Зафіксовано прибуття на місце події іншого екіпажу поліції, які в подальшому оформляли матеріали щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-5 КУпАП. На місці події зафіксовано наявність понятих при огляді транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , та вилучення з салону автомобіля сигарет без марок акцизного податку.
Так, до матеріалів справи додано протокол про адміністративне правопорушення від 12.07.2023року (а.с.12), відповідно до якого на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за зберігання, перевезення тютюнових виробів без марок акцизного податку установленого зразка, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-5 КУпАП. Протокол складено в присутності понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . В протоколі зазначено про вилучення сигарет у відповідності до акту вилучення. Зазначено, що особа, яка притягається до відповідальності, надала пояснення на окремому аркуші. Зі змістом протоколу та отримання другого примірника даного протоколу ОСОБА_1 ознайомлено під власноручний підпис.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписами зафіксовано наголошення працівником поліції про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_6 вказав на те, що не керував транспортним засобом. Однак, слід зауважити, що вперше правопорушником надано такі пояснення після оформлення працівниками поліції щодо ОСОБА_1 постанови серії БАА №976365 від 12.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом із несправним правим покажчиком сигналу «стоп» та за відсутності посвідчення водія відповідної категорії та за відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п.31.4.3, 2.1а, 2.1б ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення від 12.07.2023року (а.с.12), відповідно до якого на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за зберігання, перевезення тютюнових виробів без марок акцизного податку установленого зразка, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-5 КУпАП. 
Слід зауважити, що працівниками поліції на місці події надано ОСОБА_1 відеозаписи з відео реєстратора автомобіля патрульної поліції на підтвердження керування саме ним транспортним засобом, після чого ОСОБА_1 особисто зазначив, що «він став в сторону після зупинки транспортного засобу». Відеозаписи, надані ОСОБА_1 , підтвердили вихід ОСОБА_1 з водійського сидіння, тим самим останній переконався в наявності доказів на керування ним транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 .
Вищевказані обставини, свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями намагався уникнути проходження огляду на визначення стану сп`яніння.
Зафіксовано повідомлення працівником поліції ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та виражене почервоніння обличчя, після чого водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу та у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти відповідний огляд у медичному закладі. 
Надалі відеозаписи містять дані того, що лікарем у медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано здати біологічний матеріал – кров, на що останній в категоричній формі відмовився аргументуючи на те, що боїться занесення в кров інфекції, після чого працівником поліції було повідомлено, що така поведінка ОСОБА_1 буде визнана як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 надав згоду на здачі біологічного матеріалу кров в присутності та під відповідальність поліцейського.
Відеозаписами зафіксовано про висловлювання ОСОБА_1 зателефонувати до дружини, однак за відсутності в нього мобільного телефону, який ним був забутий чи загублений, останній не зміг зателефонувати.
Відеозаписи містять дані надання ОСОБА_1 у медичній установі особистих даних для заповнення документації при проходженні огляду на стан сп`яніння. Зафіксовано надання працівником поліції лікарю медичної установи даних посвідчення водія ОСОБА_1 за допомогою робочого планшету та інформаційної бази даних поліції. Відеозаписами зафіксовано, що на запитання лікаря щодо вживання алкогольних напоїв протягом останніх 24 годин, ОСОБА_1 повідомив, що вживав «ввечері 1 бутилку ром-коли 0.25», також повідомив, що не спав добу. ОСОБА_1 було виміряно артеріальний тиск та сатурацію кисню, проведено ряд інших необхідних комплексних заходів необхідних для проведення відповідного огляду. Після чого ОСОБА_1 надано прилад для його продуття та визначення стану сп`яніння.
Слід зауважити, що при продутті приладу Алкотест Драгер 6510, ОСОБА_1 не в повній мірі виконував вказівки лікаря щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Після чергової спроби продуття приладу, ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, результат якого показав 0.64 %, результат огляду було оголошено правопорушнику та зафіксовано записом на бодікамеру працівника поліції та повідомлено ОСОБА_1 про перевищення в три рази допустимої норми алкоголю в крові, що означає про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про складання щодо нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, та проінформовано останнього, що рішення у справі прийматиме суд.
Надалі, відеозаписи містять дані повторного продуття приладу Драгер ОСОБА_1 , результат якого показав 0.57 %.
В подальшому відеозаписи містять відмову ОСОБА_1 від підписання висновку лікаря про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак останній не заперечував, що ознайомлений зі змістом висновку, однак не бажав отримати примірник висновку та його підписання.
Відеозаписи містять дані ознайомлення працівником поліції ОСОБА_1 у медичному закладі зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, відмову ОСОБА_1 від підписання та отримання копії протоколу. Відеозаписи містять дані того, що працівником поліції після оголошення протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 ознайомлено із його правами у відповідності до вимог закону. Також містяться дані про відмову ОСОБА_1 від підпису у його зобов`язанні не керувати транспортним засобом протягом наступних 24 год.
Апеляційний суд неодноразово звертав увагу у своїх рішеннях, що право на захисника виникає у особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, тільки після складання стосовно нього відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки за своїм правовим змістом проведення огляду на стан сп`яніння є виконанням обов`язків водія відповідно до Правил дорожнього руху України.
Таким чином, апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписах зафіксовано керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер у медичному закладі,  згоду із позитивним результатом огляду, який становив 0.64 % проміле та відмову від підписання висновку лікаря та протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Відеозаписи мітять дані проходження ОСОБА_1 повторного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі за допомогою продуття технічного приладу.
Відеозаписи долучені до матеріалів справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .
Апеляційний суд вважає безпідставними твердження апелянта про недійсність проведеного лікарем огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки огляд був проведений більше ніж через 2 год. після того, як ОСОБА_1 перестав керувати транспортним засобом., Так, відповідно до п. 7 Порядку направлення особи  для  огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під  впливом лікарських препаратів,  що знижують її увагу та швидкість реакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 саме поліцейський  забезпечує  проведення  огляду  водія транспортного засобу в  закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 266 КУпАП  огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Вищевказана норма закону спрямована на необхідність своєчасного встановлення обставин, які свідчать про перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння та які з часом можуть бути втрачені. 
За таких обставин, порушення вимог вищевказаної норми закону не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не призводить не недопустимості доказів. 
Апеляційний суд приймає до уваги, що до порушення вищевказаного строку призвели саме дії ОСОБА_1 , який  намагався уникнути огляду на стан сп`яніння , безпідставно стверджував, що він не керував транспортним засобом.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу, визначення місця проведення огляду на стан сп`яніння та застосування спеціальних засобів, не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст.  266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.
Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Слід зауважити, що в акті огляду в графі щодо згоди із результатом обстежуваної особи відсутній власноручний підпис правопорушника та зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в акті огляду. В акті огляду свідки не зазначені. 
До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНМП «Рогатинська ЦРЛ» (а.с.4), складеного о 18.10 год. 12.07.2023 року у зв`язку з виявленими поліцейським у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук. Огляд ОСОБА_1 у КНМП «Рогатинська ЦРЛ» проводився у медичному закладі.
Зі змісту Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції №59  вбачається, що лікарем медичного закладу були прийняті необхідні заходи для встановлення стану водія транспортного засобу ОСОБА_1 , була досліджена поведінка обстежуваної особи, її стан свідомості , вегетативно-судинні реакції та рухова сфера, враховані дані про наявність нервово-психічних захворювань та перенесені травми, відомості про останнє  вживання наркотичних речовин чи алкоголю, лікарських препаратів. Зокрема, лікарем медичного закладу було застосовано прилад Драгер та отримано позитивний результат огляду, який становив  0,64 проміле та позитивний результат повторного тесту через 20 хв., який становив 0.57 проміле. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно вирішує порядок проведення огляду на стан сп`яніння та питання про відібрання біологічних зразків і використання спеціальних технічних приладів, визначає обсяг та характер методів дослідження, які є необхідними та достатніми для отримання об`єктивного результату та складання відповідного висновку.  
Апеляційний суд звертає увагу на те, що лікар медичного закладу як посадова особа несе повну відповідальність за об`єктивність та належну умотивованість свого висновку про перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння. 
У відповідності до висновку Рогатинської ЦРЛ №13 від 12.07.2023 року о 18.35 год. лікарем ОСОБА_7 було проведено огляд ОСОБА_1 , в результаті якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає, що висновок Рогатинської ЦРЛ №13 від 12.07.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів містять достатню інформацію щодо проведення огляду ОСОБА_1 , достовірності і обґрунтованості отриманого результату, належним чином оформлений. 
Апеляційний суд вважає, що висновок зроблений лікарем в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд, часу та місця його проведення і обґрунтовано визнаний судом як належний та допустимий доказ. 
Апеляційний суд вважає, що під час апеляційного розгляду не встановлені обставини, які свідчать про те, що огляд водія щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності та зроблений з порушенням вимог, які регламентують його проведення.
У відповідності до рапорту поліцейського СРПП ВП №4 м. Рогатин ІФ РУ ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції О.Сацюк (а.с.6) про те, що 12.07.2023 року о 15.59 год. було зупинено транспортний засіб марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Підмихайлівці Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, водій якого керував автомобілем засобом з технічними несправностями, а саме: не працювала лампа заднього правого стоп сигналу. В ході перевірки було встановлено, що водій транспортного засобу перебував ОСОБА_1 , котрий не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. під час спілкування із водієм автомобіля було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Алкофор 507 на місці події, на що останній відмовився, при цьому забажав проїхати в найближчий лікувальний заклад для проходження медичного освідування на факт вживання алкоголю. Зазначено, що було проведено поверхневий огляд автомобіля, в ході якого було виявлено, що ОСОБА_1 зберігав та перевозив тютюнові вироби в кількості 126 пачок без марок акцизного податку установленого зразку, які в присутності понятих були вилучені та складено адміністративний протокол за ч.1 ст.164-5 КУпАП. Водія ОСОБА_8 було доставлено у медичний заклад, де ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, результат огляду позитивний 0.57 проміле. Зазначено про застосування відео фіксації події. Вказано про складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП та про відсторонення водія від керування транспортним засобом до повного витверезення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є службовим документом, яким інформують начальника про законність своїх дій.
Разом з тим, дані вищевказаного рапорту повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.
Долучено зобов`язання, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язувався не керувати транспортним засобом 12.07.2023 року протягом 24 год. (а.с.13), за що розписався власноручно.
До матеріалів справи долучено довідку про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с.14).
Доводи апеляційної скарги про необхідність скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема дослідженим при апеляційному розгляді справи відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, та висновку медичного закладу №13 від 12.07.2023 року про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що дало підстав для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №252517 від 12.07.2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 12 липня 2023 року приблизно о 15 год. 59 хв. керував автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Підмихайлівці Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, за наявності у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В результаті перевірки доводів апеляційної скарги не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.
Апеляційний суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 12 липня 2023 року приблизно о 15 год. 59 хв. керував автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Підмихайлівці Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер  вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд ,- 

                                                                 п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Окуневича М.В., яку подано в інтересах ОСОБА_1 ,  залишити без задоволення.
Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після  її винесення..

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                 О.П. Васильєв