ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 жовтня 2023 року           справа №200/1854/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Загацька Т.В.), складеного в повному обсязі 12 червня 2023 року у справі № 200/1854/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, –

                                                       В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08.02.2023 № 057250004930 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до страхового та пільгового стажу, період його навчання у Селидівському гірничому технікуму з 01.09.1990 по 24.05.1994, періоди його роботи за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (вкладиш НОМЕР_2 ): з 08.12.1993 по 09.02.1994, з 10.03.1994 по 29.04.1994, з 31.05.1994 по 28.07.1994, з 20.07.1995 по 31.08.1995, з 27.06.1996 по 15.09.1996, з 24.06.1997 по 30.09.1997, з 21.07.1998 по 05.10.1998, з 27.01.1999 по 30.04.1999, з 21.07.1999 по 18.08.2002, з 05.09.2002 по 30.11.2002, з 01.12.2002 по 21.11.2002, з 09.02.2004 по 02.07.2004, з 26.07.2004 по 26.12.2006, з 10.01.2007 по 28.01.2009, з 28.12.2009 по 28.02.2010, з 01.03.2010 по 23.11.2010, з 10.06.2011 по 16.10.2022 та із урахуванням висновків суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року, зокрема, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ 13486010;  місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08.02.2023 № 057250004930 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до страхового та пільгового стажу, період його навчання у Селидівському гірничому технікуму з 01.09.1990 по 24.05.1994, періоди його роботи за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (вкладиш НОМЕР_2 ): з 08.12.1993 по 09.02.1994, з 10.03.1994 по 29.04.1994, з 31.05.1994 по 28.07.1994, з 20.07.1995 по 31.08.1995, з 27.06.1996 по 15.09.1996, з 24.06.1997 по 30.09.1997, з 21.07.1998 по 05.10.1998, з 21.07.1999 по 18.08.2002, з 05.09.2002 по 30.11.2002, з 01.12.2002 по 21.11.2002, з 09.02.2004 по 02.07.2004, з 26.07.2004 по 26.12.2006, з 28.12.2009 по 28.02.2010, з 01.03.2010 по 23.11.2010, з 10.06.2011 по 16.10.2022 із урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 200/1854/23 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності в Російській Федерації з 05.09.2002 по 21.11.2003, згідно довідки від 21.11.2003 та з 10.06.2011 по 16.10.2022, згідно довідки №2993 від 18.10.2022, оскільки угода про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 не діє на території України та РФ.
Позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вважає оскаржуване рішення управління правомірним.
Зазначає, що позов має бути пред`явленим до Пенсійного фонду у Донецькій області.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду  справу № 200/1854/23, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність справи в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа зареєстрована через підсистему «Електронний суд». 
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне
ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) звернувся до Пенсійного фонду України з заявою від 01.02.2023 про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заяву позивача було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 Головним управління ПФУ в Кіровоградській області.
За результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 01.02.2023, Головним управління ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Відповідно до рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 08.02.2023 № 057250004930, відмова у призначенні пенсії вмотивована тим, що страховий стаж особи становить 15 років 7 місяців 27 днів. Пільговий стаж особи становить 2 роки 3 місяці 21 день. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності в російській федерації з 05.09.2002 по 21.11.2003, згідно довідки від 21.11.2003 та з 10.06.2011 по 16.10.2022, згідно довідки № 2993 від 18.10.2022. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу не зараховано: - періоди роботи з 08.12.1993 по 10.03.1994, з 10.03.94 по 29.04.1994, з 31.05.1994 по 28.07.1994,з 20.07.1995 по 31.08.1995, з 17.03.2001 по 19.03.2004, з 19.03.2004 по 01.07.2004, з 01.07.2004 по 02.07.2004 згідно довідок, виданих відокремленим підрозділом шахта “Україна” державного підприємства “Селидіввугілля”, оскільки довідки, які підтверджують право працівника на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не відповідають Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, а саме – жодна уточнююча довідка не містить вихідного номера та дати видачі.
Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, а рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача з зарахуванням низки періодів до пільгового стажу позивача
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV).
Частиною 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений   абзацом першим   статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений   абзацом першим   пункту 1 частини другої цієї статті.
Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.
Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року N 202 (далі - Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону № 1058-IV є досягнення особою відповідного віку 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.
Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 року в справі №815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо  можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.
Відповідно до форми РС-право наданої до матеріалів справи судом встановлено, що до страхового стажу зараховано наступні періоди роботи/навчання позивача, а саме:
з 01.09.1990 по 24.05.1994 навчання у вищих/середн. навчальних закладах
з 31.05.1994 по 28.07.1994 
з 01.09.1994 по 28.01.1999 навчання у вищих/середн. навчальних закладах
з 29.01.1999 по 30.04.1999 (зараховано до списку №1)
з 01.05.1999 по 18.08.2002 
з 05.09.2002 по 01.12.2002 
з 02.12.2002 по 04.02.2003 
з 05.02.2003 по 21.11.2003
з 09.02.2004 по 02.07.2004 
з 10.01.2007 по 28.01.2009 (зараховано до списку №1).
З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , вкладиша до трудовій книжці серії НОМЕР_2 та диплому про освіту серії НОМЕР_4 судом встановлено, що повивач у спірний період:
- навчався за денною формою у Селидівському гірничому технікуму з 01.09.1990 по 24.05.1994; (згідно диплому про освіту серії НОМЕР_4 , запису у трудовій книжці на сторінках 4,5)
- проходив виробничої практики з 08.12.1993 по 09.02.1994; (згідно записів № 1,2) працював підземним прохідником з 10.03.1994 по 29.04.1994. (згідно записів № 2,3).
- працював підземним гірничим майстром з 31.05.1994 по 28.07.1994; (згідно записів № 4, 5)
- працював підземним гірничим майстром з 20.07.1995 по 31.08.1995; (згідно записів № 6, 7)
- працював підземним гірничим майстром з 27.06.1996 по 15.09.1996; (згідно записів № 8, 11)
- працював підземним гірничим майстром з 24.06.1997 по 30.09.1997; (згідно записів № 12, 13)
- був учнем підземного гірника очисного забою з 21.07.1998 по 05.10.1998; (згідно записів № 14, 15)
- працював підземним прохідником з 27.01.1999 по 30.04.1999; (згідно записів № 16, 17)
- працював підземним гірничим майстром з 21.07.1999 по 18.08.2002; (згідно записів № 20, 21)
- працював підземним гірничим майстром з 05.09.2002 по 30.11.2002; (згідно записів № 22, 23)
- працював помічником (заступником) головного інженера з 01.12.2002 по 21.11.2002; (згідно записів № 23, 25)
- працював заступником начальника дільниці з 09.02.2004 по 02.07.2004; (згідно записів № 26, 27)
- працював гірничим майстром з повним робочим днем під землею з 26.07.2004 по 26.12.2006; (згідно записів № 28, 30)
- працював гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею з 10.01.2007 по 28.01.2009 (згідно записів № 31-32 у трудовій книжці);
- працював гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею з 28.12.2009 по 28.02.2010 (згідно записів № 33-34 у трудовій книжці);
- працював в.о. начальника дільниці з 01.03.2010 по 23.11.2010 (згідно записів № 34-35 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 );
- працював гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею з 10.06.2011 по 16.10.2022 (згідно записів № 38-39 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , згідно записів № 40-31 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 «вкладиш»).
Також до матеріалів справи додано:
Уточнюючу довідку №2993 від 18.10.2022 ВАТ «Шахта Вугільна» щодо пільгового характеру роботи позивача у період з 10.06.2011 по 16.10.2022.
Уточнюючу довідку №391 арх. від 26.06.2014 ДП «Вугільна компанія» «Краснолиманьска» щодо пільгового характеру роботи позивача у період з 10.01.2007 по 28.01.2009.
Довідку Міністерства Енергетики РФ від 21.11.2003 про те, що позивач дійсно працював на руднику Баренцбург «Арктиквугілля» на посадах: підземним гірничим майстром з 05.09.2002 по 30.11.2002, помічником головного інженера з 01.12.2002 по 31.01.2003, заступником головного інженера з 01.02.2003 по 21.11.2003.
Пільгову довіку ВАТ «Шахта «Нагорна» від 20.05.2014 №7/90 з якої вбачається, що позивач працював у ВАТ «Шахта «Нагорна» п. Берінгівський Чукотського автономного округу у період з 26.07.2004 по 26.12.2006; з 10.01.2007 по 28.01.2009; з 28.12.2009 по 28.02.2010; з 01.03.2010 по 23.11.2010.
Довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії №213 о/к від 23.06.2014, з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день у шахті ім. А.Ф. Засядько з 27.01.1999 по 28.01.1999; з 29.01.1999 по 30.04.1999.
Довідку ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» про те, що позивач працював повний робочий день і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним засобом у період з 08.12.1993 по 09.02.1994; з 10.03.1994 по 29.04.1994; з 31.05.1994 по 28.07.1994; з 20.07.1995 по 31.08.1995.
Довідку ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» про те, що позивач працював повний робочий день і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним засобом у період з 17.03.2004 по 19.03.2004; з 19.03.2004 по 01.06.2004; з 01.06.2004 по 02.06.2004.
Накази про проведення атестації робочих місць шахти ім. А.Ф. Засядько.
Слід зазначити, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.
Записи про спірні періоди роботи засвідчені  відповідними  печатками  підприємств і дефектів  їх  вчинення  не  мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.
На час роботи позивача були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені  постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003,  №461 від 24.06.2016 та постанова Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994.
Варто вказати, що професії позивача «гірник з ремонту гірничих виробок», «гірничий майстер підземний», помічником начальника підземної дільниці, «гірник підземний» передбачені Списком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, професія «прохідник підземний» передбачена відноситься до провідної професії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону № 1058-IV та ст. 14 Закону № 1788-XII.
Разом з цим, пільговий період роботи позивача за Списком № 1 підтверджується наданими позивачем уточнюючими довідками, зокрема, за період з 23.12.2011 по 04.01.2012 пільговою довідкою від 18.10.2019 № 445, з 09.06.1997 - 10.06.1997 пільговою довідкою № 3680 від 19.09.2019.
У відповідності до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, копію витягу з якого позивачем додано до позовної заяви, останній у період з 1999 року по січень 2009 року виконував роботи, які дають право на пільги у пенсійному забезпеченні (код спецстажу 3П3013А1).
Наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.
Згідно зазначеного довідника код підстави ЗП3013А1 - це працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.
3П3014А2 - працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого.
ЗПЗ014А4 - інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.
Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.
Щодо неврахування стажу роботи позивача в РФ з 05.09.2002 по 21.11.2003, згідно довідки від 21.11.2003 та з 10.06.2011 по 16.10.2022, згідно довідки № 2993 від 18.10.2022 суд вказує наступне.
Як вбачається із наданої трудової книжки та вкладиша до неї позивач за період з 05.09.2002 по 21.11.2003, з 10.06.2011 по 16.10.2022 працював у Російській Федерації.
Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).
Отже, питання врахування періодів роботи в Російської Федерації після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та російською федерацією.
Відповідно до частини другої статті 6 Угоди Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.
Частиною другою статті 4 Угоди Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі №676/6166/16-а та від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а.
Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.
Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію за віком відповідачем повинен був бути врахований трудовий стаж та заробітна плата, набуті ним на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території Російської Федерації.
1 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі Закон №2783-IX), який набрав чинності 23.12.2022 і яким постановила зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст.417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м.Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162).
29 листопада 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (далі Постанова №1328), яка набрала чинності 02.12.2022 якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Пенсійний фонд України звернувся із запитом від 27.12.2022 за № 2800-030102-5/56080 щодо погодження порядку дій, який буде застосовуватись до прийняття відповідного нормативно-правового акту у зв`язку із припиненням з 01.01.2023 Росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, при призначенні пенсій/поновленні раніше призначених пенсій громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації. Відповідно до запропонованого порядку дій, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону № 1058. Міністерство соціальної політики України (далі - Мінсоцполітики) листом від 12.01.2023 № 411/0/2-23/54 підтримало позицію Пенсійного фонду України щодо порядку дій. При призначенні пенсії, Мінсоцполітики запропонувало заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії враховувати за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону № 1058, а за період по 31.12.1991 - на умовах, визначених абзацом п`ятим частини першої статті 40 Закону № 1058.
В Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.99 щодо тлумачення частини першої вказаної статті 58 Конституції України зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України, стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
За статтею 151-1 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.
Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 820/5348/17, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.
Таким чином, положення Закону №2783-IX підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022, а положення Постанови №1328 з 02.12.2022.
Таким чином, оскільки позивач працював у Російській Федерації в той час, коли усі вищевказані міжнародні договори були чинні, у відповідача не було підстав не зараховувати стаж роботи позивача на території Російської Федерації.
Таким чином, увесь офіційно набутий трудовий стаж позивача на території РФ підлягає зарахуванню як до страхового, так і до пільгового стажу.
Крім того, судами встановлено, трудова книжка містить запис що позивач навчався за денною формою у Селидівському гірничому технікуму з 01.09.1990 по 24.05.1994 (згідно диплому про освіту серії НОМЕР_4 , запису у трудовій книжці на сторінках 4,5)
Відповідно запис в трудовій книжці містить всі необхідні відомості, необхідні для зарахування відповідного періоду до страхового та пільгового стажу. 
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 (далі – Роз`яснення № 8) працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;
- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Отже, Роз`яснення № 8 відповідає ознакам нормативно-правового акту, про що, зокрема, зазначено і в постанові Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 81.
Листом Міністерства соціальної політики України № 21226/0/2-18/45 від 01.11.2018 підтверджено, що органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсій відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 враховують Роз`яснення № 8.
Посилання у Роз`ясненні № 8 на ст. 14 Закону № 1788-ХІІ доцільно застосовувати і при призначенні пенсії за ст. 114 Закону № 1058-ІV, оскільки зміст цих статей є тотожним. При цьому за ст. 11 Закону № 1788-ХІІ до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом, а п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV передбачає, що положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Також суд не бачить суперечності між Роз`ясненням № 8 і положеннями Закону № 1058-ІV, оскільки відповідне роз`яснення не визначає: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ст. 4 Закону № 1058-ІV), натомість регулює правила розрахунку кратності пільгового стажу, що за правовим змістом положенням ст. 14 Закону № 1788-ХІІ та ст. 114 Закону № 1058-ІV не суперечить.
Вказане роз`яснення спрямоване на забезпечення найбільш сприятливого обрахування стажу окремим категоріям громадян, що були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці.
Отже, суд вважає, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо «підземного» стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.
Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.
Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу за Списком 1, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).
Застосовуючи відповідні положення, суд взяв до уваги постанову Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 333/3704/16-а.
Постановою від 08 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а Верховний Суд також залишив без задоволення касаційну скаргу пенсійного органу, підтвердивши необхідність застосування Роз`яснення № 8, що, в тому числі, було підставою для задоволення позову.
Отже, у контексті вказаного вище роз`яснення, позивач має право на його застосування, оскільки у нього є не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788-ХІІ.
Суд зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.
Отже, саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області суд покладає обов`язок повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.
Відтак, позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08.02.2023 № 057250004930 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до страхового та пільгового стажу, період його навчання у Селидівському гірничому технікуму з 01.09.1990 по 24.05.1994, періоди його роботи за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (вкладиш НОМЕР_2 ): з 08.12.1993 по 09.02.1994, з 10.03.1994 по 29.04.1994, з 31.05.1994 по 28.07.1994, з 20.07.1995 по 31.08.1995, з 27.06.1996 по 15.09.1996, з 24.06.1997 по 30.09.1997, з 21.07.1998 по 05.10.1998, з 21.07.1999 по 18.08.2002, з 05.09.2002 по 30.11.2002, з 01.12.2002 по 21.11.2002, з 09.02.2004 по 02.07.2004, з 26.07.2004 по 26.12.2006, , з 28.12.2009 по 28.02.2010, з 01.03.2010 по 23.11.2010, з 10.06.2011 по 16.10.2022, та із урахуванням висновків суду.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції не розглядалось питання щодо зарахування періодів роботи позивача у шахтах.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 200/1854/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 19 жовтня 2023 року.

Судді                                                                                               А.В. Гайдар
                                                                                                             Е.Г. Казначеєв
                                                                                                    І.Д.Компанієць