ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 904/7022/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Бишевської Н.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року (суддя Юрков Е.О.) в адміністративній справі  
за позовом  Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод»
до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, – 

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський трубний завод» в січні 2014 року звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 10.01.2014 № 0000043100 та від 10.01.2014 № 0000053100.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2014 у справі № 804/1750/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015, позов задоволено повністю.
Постановою Верховного Суду від 06.02.2020 вказані судові рішення скасовані, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
За результатом нового розгляду справи № 804/1750/14 Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 19.11.2020, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021,  визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів № 0000043100 від 10.01.2014 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 22033264 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів № 0000053100 від 10.01.2014 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2012 рік у розмірі 6591227 грн.
Постановою Верховного Суду від 21.06.2022 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 скасовано. Справу № 804/1750/14 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Після повернення справи на новий розгляд Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.09.2022 матеріали адміністративної справи № 804/1750/14 надіслав для розгляду Господарському суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа № 904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод».
Така ухвала залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2023 справу № 804/1750/14 прийнято до розгляду.
Згідно з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 закрито провадження у справі № 904/7022/20(804/1750/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Справу № 904/7022/20(804/1750/14) направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Роз`яснено сторонам право та порядок оскарження цієї ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 прийнято до провадження справу № 904/7022/20(804/1750/14).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року закрито провадження у справі № 904/7022/20(804/1750/14), вирішено матеріали адміністративної справи № 904/7022/20(804/1750/14) надіслати для розгляду Господарському суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа №904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод».
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи, нормам чинного законодавства та актуальній практиці Верховного Суду, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 відкрито провадження у справі № 904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод», станом на 08.08.2023 триває ліквідаційна процедура.
Такий висновок обґрунтований правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду в справах № 904/1693/19, № 607/6254/15-ц, № 918/335/17,  № 289/2217/17.
Також суд звернув увагу, що спірне питання вже було розглянуто Дніпропетровським окружним адміністративним судом, за результатами якого ухвалою суду 13.09.2022 матеріали адміністративної справи № 804/1750/14 надіслано для розгляду Господарському суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа № 904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2022 таку ухвалу залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції не заперечує, що такі висновку суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам.
Разом з цим, під час ухвалення оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки низці обставин, які мали місце на момент постановлення ухвали.
По-перше, суд не врахував, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 у справі № 804/1750/14 набрала законної сили 15.11.2022 і в цей момент дійсно існували актуальні правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 20.05.2020 у справі № 1340/3510/18,  від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20), а також у справах № 904/1693/19, № 607/6254/15-ц, № 918/335/17,  № 289/2217/17.
Разом з цим, на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 08 серпня 2023 року Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 квітня 2023 року в справі № 320/12137/20 відступила від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 905/2030/19, в якій, зокрема, містяться посилання на висновки Великої Палати Верховного Суду в постановах від 20 травня 2020 року в справі № 1340/3510/18, від 15 грудня 2020 року в справі № 904/1693/19, від 15 січня 2020 року в справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року в справі № 918/335/17, від 15 травня 2019 року в справі № 289/2217/17, від 12 червня 2019 року в справі № 289/233/18, від 19 червня 2019 року в справі № 289/718/18, від 19 червня 2019 року в справі № 289/718/18, від 19 червня 2019 року в справі № 289/2210/17.
Велика Палата Верховного Суду в справі № 320/12137/20 вказала, що згідно з частиною першою  статті 125 Конституції України  судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом. Метою запровадження цього засадничого принципу є більш глибокий і фаховий розгляд найбільш складних справ суддями, що мають відповідний досвід.
Спеціалізація є основним критерієм розподілу юрисдикцій і, власне, причиною створення судів різних юрисдикцій, бо нівелювання юрисдикційних критеріїв (у тому числі їх «змішування» в залежності від обставин конкретної справи, майнового стану особи, мети чи стадії її звернення до суду) призводить до розгляду однакових за своєю юридичною природою спорів різними судами, плутанини у визначенні належного суду, і, зрештою, - порушення принципів верховенства права і правової визначеності, що є прямим порушенням означеної вище норми  Конституції України.
Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що зі змісту приписів  КУзПБ  у взаємозв`язку з нормами  статті 20 ГПК України  дозволяє дійти висновку про те, що для віднесення справи до юрисдикції господарського суду, який розглядає справу про банкрутство, майнові вимоги мають бути безпосередньо пов`язані зі здійсненням провадження в такій справі, зокрема стосуватися визнання недійсними правочинів, учинених керуючим санацією (ліквідатором), визнання права власності на майно боржника, оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.
До критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якому є боржник, відносяться також такі умови, за яких вирішення спору: стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права); впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.
Водночас регламентація процесуальних відносин нормами матеріального права без об`єктивної необхідності створює перешкоди для належної реалізації принципу правової визначеності, що має об`єктивні ризики при правозастосуванні.
Правила визначення юрисдикції визначає насамперед процесуальний кодекс (ГПК України,  КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є  КУзПБ.
Водночас у пункті 8 частини першої  статті 20 ГПК України  йдеться про звернення до суду з «майновими вимогами до боржника», а у  статті 7 КУзПБ  - про «всі майнові спори, стороною в яких є боржник».
При цьому спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів, є приписи саме частини першої  статті 20 ГПК України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що не відносяться до юрисдикції господарських судів спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до  ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених  ПК України.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору в даній справі є податкові повідомлення-рішення, які не набули статусу узгодженого зобов`язання. 
Враховуючи вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду в справі № 320/12137/20, суд апеляційної інстанції доходить власного висновку, що спірні правовідносини напряму не пов`язані зі справою про банкрутство, адже при вирішенні спору перед судом обов`язково постає питання щодо дотримання позивачем податкового законодавства та правомірності прийняття адміністративних актів у формі податкових повідомлень-рішень відповідачем. 
Тобто, спір носить публічно-правовий характер та підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.
При цьому має істотне значення й та обставина, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023, якою закрито провадження у справі № 904/7022/20(804/1750/14) та направлено справу для розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, не була оскаржена сторонами справи та набрала законної сили на час постановлення судом першої інстанції ухвали від 08.08.2023.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року про закриття провадження у справі № 904/7022/20(804/1750/14) суперечить принципу юридичної визначеності та перешкоджає доступу до суду.  
Неузгодженість правових позицій судів різних юрисдикцій з підстав застосування норм процесуального права не мають стати перешкодою для учасників спору в реалізації права доступу до суду. Відтак, після набрання законної сили ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 у Дніпропетровського окружного адміністративного суду не було правових підстав для закриття провадження в адміністративній справі та направлення справи до господарського суду для розгляду.
Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :
          
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року в адміністративній справі № 904/7022/20 скасувати.
Справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з 13 листопада 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 13 листопада 2023 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська