ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 369/11708/19
провадження № 51-5156км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року в кримінальному провадженні № 12019110200000836 за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2023 року зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.
Ухвалою Київського апеляційного суду від  28 червня 2023 року зазначена ухвала місцевого суду залишена без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування зазначених судових рішень та про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
В обґрунтування прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що твердження суду першої інстанції про те, що ухвала районного суду не була отримана ні прокурором, ні слідчим, не відповідає дійсності, оскільки вказана ухвала була і отримана, і виконана. Також зазначає, що після скасування судом апеляційної інстанції ухвали районного суду ОСОБА_6 31 серпня 2019 року було повідомлено про підозру, в цей же день складено та вручено обвинувальний акт і направлено обвинувальний акт до суду, а тому висновок судів про порушення строку досудового розслідування не відповідає вимогам КПК, оскільки період з 10 травня 2019 року (коли була винесена ухвала про скасування підозри) по 31 серпня 2019 року не включається в строки досудового розслідування. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримала касаційну скаргу, навівши при цьому доводи, аналогічні доводам касаційної скарги.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваження лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи касаційної скарги прокурора і матеріали кримінального провадження, Верховний Суд встановив наступне.
Відомості щодо вчинених кримінальних правопорушень як за ч. 3 ст. 185, так і за ч. 5 ст. 185 КК України до ЄРДР були внесені 20 лютого 2019 року. Наступного дня, 21 лютого 2019 року, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру одразу у двох кримінальних провадженнях (за ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 5 ст. 185 КК України) і в цей же день ці кримінальні провадження були об`єднані. 19 квітня 2019 року строк досудового розслідування в об`єднаному провадженні було продовжено до 21 травня 2019 року.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду від 10 травня 2019 року було скасовано повідомлення про підозру. 
Зазначена ухвала була оскаржена прокурором в апеляційному порядку. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року ухвалу слідчого судді було скасовано. 
Вказану ухвалу прокурор отримав 31 серпня 2019 року і в цей же день повідомив ОСОБА_6 про підозру, склав обвинувальний акт, вручив його підозрюваному та направив цей акт до суду. При цьому прокурор вважає, що строк з 10 травня 2019 року (коли слідчий суддя скасував повідомлення про підозру) по 31 серпня 2019 року (коли прокурор отримав ухвалу апеляційного суду про скасування ухвали слідчого судді від 10 травня 2019 року) не слід враховати у строк досудового розслідування.
Проте з такими твердженнями прокурора Верховний Суд погодитися не може.
Відповідно до вимог абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. При цьому ч. 3 ст. 219 КПК України встановлює строки досудового розслідування, які відраховуються з дня повідомлення особі про підозру. 
У цьому кримінальному провадженні, як було зазначено вище, ухвалою слідчого судді від 10 травня 2019 року було скасовано повідомлення про підозру, але 11 червня 2019 року суд апеляційної інстанції скасував цю ухвалу слідчого судді.
Отже, Суд має вирішити, чи слід враховувати в строк досудового розслідування: 
1)   строк з дня постановлення слідчим суддею ухвали про скасування повідомлення про підозру (10 травня 2019 року) до дня скасування судом апеляційної інстанції вказаної ухвали слідчого судді (11 червня 2019 року); 
2)    строк з дня постановлення ухвали апеляційного суду (11 червня 2019 року) до дня отримання цієї ухвали прокурором (31 серпня 2019 року).
Зміст ч. 3 ст. 219 КПК України чітко вказує на те, що перебіг указаного в ній строку, а також правові наслідки його порушення, передбачені абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, безпосередньо та нерозривно пов`язані з наявністю повідомлення про підозру. 
Тому факт скасування слідчим суддею повідомлення про підозру очевидно має припиняти (зупиняти) перебіг указаного строку досудового розслідування. Питання лише полягає в тому, коли припиняється перебіг такого строку - з дня постановлення ухвали слідчим суддею чи з дня набрання нею законної сили. 
Положеннями ч. 2 ст. 400 КПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали слідчого судді) було передбачено, що подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З цього слід зробити висновок, що ухвала слідчого судді підлягала негайному виконанню, не дивлячись на те, що вона не набрала законної сили у зв`язку з її оскарженням в апеляційному порядку. А отже з 10 травня 2019 року перебіг строку досудового розслідування, передбачений у ч. 3 ст. 219 КПК України зупинився.
Тим не менше, оскільки ухвала слідчого суддів була скасована в апеляційному порядку, а за змістом ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення, указаний вище строк досудового розслідування відновив свій перебіг.
При цьому Верховний Суд не залишив поза увагою, те що прокурор не брав участі в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 11 червня 2019 року та отримав ухвалу суду апеляційної інстанції лише 31 серпня 2019 року. Однак у своїй касаційній скарзі прокурор не заявляв про те, що він не був повідомлений про це судове засідання. А оскільки апеляційний перегляд здійснювався за апеляційною скаргою прокурора, він мав вживати розумних заходів для того, щоб стежити за результатами апеляційного провадження та не порушити визначений законом строк досудового розслідування. 
Підсумовуючи сказане, Верховний Суд вважає, що суди нижчих інстанцій помилково врахували період з 10 травня 2019 року до 11 червня 2019 року у строк досудового розслідування, передбачений ч. 3 ст. 219 КПК України. Однак це не перешкодило судам постановити законне та справедливе рішення, адже після 11 червня 2019 року строк досудового розслідування продовжив свій перебіг і був порушений стороною обвинувачення. Тому підстави для закриття кримінального провадження існували.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 - без зміни.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                   ОСОБА_3