ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 листопада 2023 року                                                              
м. Київ                                                                   
 
справа № 521/7029/17
провадження № 61-2689св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., 
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПроКредит Банк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2018 року у складі судді Гуревського В. К. та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Дришлюка А. І., Драгомерецького М. М., Громіка Р. Д.
 
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПроКредит Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про звернення стягнення на предмет застави,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
Публічне акціонерне товариств «ПроКредит Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі - АТ «ПроКредит Банк»), у травні 2017 року звернулося до суду з вищевказаним позовом, яке уточнило у процесі розгляду справи, і остаточно просило:
- у рахунок часткового погашення заборгованості за Рамковою угодою                                         № FW501.755 від 17 квітня 2013 року та укладеними на її підставі договорами про надання траншу № 50145114/FW501755 від 15 травня 2015 року,                                                       № 501.45125/FW501.755 від 20 травня 2015 року; № 501.45166/FW501.755                               від 13 серпня 2015 року; № 501.45187/FW501.755 від 03 вересня 2015 року,                                 № 501.45207/FW501.755 від 06 жовтня 2015 року (далі - договори), звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі банку (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                    № 291261-Д31 від 16 квітня 2013 року - транспортний засіб, тип - легковий седан-В марка «Peugeot», модель 508, випуску 2011 року, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 14 березня 2013 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачу з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- в рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна № 291173-Д31 від 16 січня 2014 року, транспортний засіб, тип - легковий універсал, марка «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4 ; реєстраційний                                     № НОМЕР_5 , який ОСОБА_2 належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 , виданого РЕВ № 3 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 12 грудня 2007 року, транспортний засіб, тип - фургон малотоннажний вантажний, марка «FORD», модель TRANSIT, випуску 2003 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_7 , реєстраційний                     № НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_9 , виданого Центром ДАІ 5103, 11 січня 2014 року; транспортний засіб, тип - вантажний фургон, марка МАN, модель                                LЕ 180 С, випуску 2001 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска)                                               № НОМЕР_10 , реєстраційний №  НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_12 , виданого РЕВ № 3 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області                      28 квітня 2009 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачу з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна  № 291173-Д32 від 06 жовтня 2015 року - транспортний засіб,                    тип - загальний легковий пасажирський-В, марка «МЕRSEDES-ВЕNZ», модель VІТО, випуску 2015 року, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_13 , реєстраційний № НОМЕР_14 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_15 , виданого центром ДАІ 8050, 29 вересня 2015 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна № 291167-Д33 від 03 вересня 2015 року - транспортний засіб,                 тип - легковий УНІВЕРСАЛ-В, марка «LEXUS», модель RХ 350, випуску 2010 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_16 , реєстраційний                        №  НОМЕР_17 , який належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_18 , виданого Центром ДАІ 4801, 28 серпня 2015 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної Діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна № 315763-Д32 від 20 травня 2015 року - транспортний засіб, тип - легковий хетчбек-В, марка «SЕАТ», модель LЕОN, випуску 2014 року, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_19 , реєстраційний № НОМЕР_20 , який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_21 , виданого Центром ДАІ 4801, 20 грудня 2014 року; на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна № 315750-Д31 від 16 січня 2014 року - транспортний засіб, тип - Хетчбек-В легковий, марка «SКОDА», модель ОСТАVІА А45, випуску 2008 року, колір чорний шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_22 , реєстраційний номер НОМЕР_23 , який належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_24 , виданого Центром обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС у Миколаївській області 14 січня 2014 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачу з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна № 291261-Д31 від 16 квітня 2013 року - транспортний засіб, тип - легковий седан-В марка «Peugeot», модель 508, випуску 2011 року, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 ; реєстраційний № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , на праві власності на підставі договору купівлі-продажу                   № 2200/03/5141/16 від 13 липня 2016 року, на загальну суму заборгованості                     5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі банку (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                      № 291173-Д31 від 16 січня 2014 року, транспортний засіб, тип - легковий універсал, марка «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4 ; реєстраційний № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 на праві власності на підставі довідки-рахунку № НОМЕР_25                        від 10 жовтня 2015 року; транспортний засіб, тип - фургон малотоннажний вантажний, марка «FORD», модель TRANSIT, випуску 2003 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_7 , реєстраційний № НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_6 транспортний засіб, тип - вантажний фургон, марка «МАN», модель LЕ 180 С, випуску 2001 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска)                             № НОМЕР_10 , реєстраційний НОМЕР_26 (попередні реєстраційні                             № НОМЕР_11 та № НОМЕР_27 ), який належить ОСОБА_8 на праві власності на підставі договору № 4841/2016/016227 від 17 серпня 2016 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна № 291173-Д32 від 06 жовтня 2015 року - транспортний засіб, тип - загальний легковий пасажирський-В, марка «МЕRSEDES-ВЕNZ», модель VІТО, випуску 2015 року, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_13 , реєстраційний № НОМЕР_28 , попередній реєстраційний № НОМЕР_14 , який належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу                                      № 2198/03/5141/16 від 13 липня 2016 року, на загальну суму заборгованості                          5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі банку (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                    № 291167-Д33 від 03 вересня 2015 року - транспортний засіб, тип - легковий УНІВЕРСАЛ-В, марка «LEXUS», модель RХ 350, випуску 2010 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_16 , реєстраційний № НОМЕР_29 , попередній реєстраційний № НОМЕР_17 , який належить на праві власності ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу № 6024/01/4841/2016                          від 26 квітня 2016 року та акта на переобладнання № 0843652 від 26 квітня                         2016 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної Діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі банку (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                         № 315763-Д32 від 20 травня 2015 року - транспортний засіб, тип - легковий хетчбек-В, марка «SЕАТ», модель LЕОN, випуску 2014 року, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_19 , реєстраційний № НОМЕР_30 , попередні реєстраційні № НОМЕР_20 та № НОМЕР_31 , який належить ОСОБА_11 на підставі договору № 8812/01/4841/2016 від 05 липня 2016 року на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- у рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі банку (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                   № 315750-Д31 від 16 січня 2014 року - транспортний засіб, тип - Хетчбек-В легковий, марка «SКОDА», модель ОСТАVІА А45, випуску 2008 року, колір чорний шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_22 , реєстраційний номер НОМЕР_32 , попередній реєстраційний номер НОМЕР_23 , який належить на праві власності ОСОБА_12 на загальну суму заборгованості               5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 
На обґрунтування позовних вимог АТ «ПроКредит Банк» посилалося на те, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка Меблі» (далі - ТОВ «Ніка Меблі») було укладено Рамкову Угоду № FW/501.755 від 17 квітня 2013 року, зі змінами та доповненнями внесеними на підставі договорів, на підставі якої кредитор зобов`язався здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язався належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені угодою та кредитними договорами.
На підставі та в межах Рамкової угоди позивач та ТОВ «Ніка Меблі» уклали договори про надання траншу, а саме:
- договір про надання траншу № 501.45114/FW501.755 від 15 травня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 1 200 000 грн під 25,22 % річних на строк 13 місяців. Позичальник належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вказаною угодою утворилася заборгованість у розмірі 1 069 570,43 грн;
- договір про надання траншу № 501.45125/FW501.755 від 20 травня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 800 000 грн під 25,22 % річних на строк 13 місяців. За вказаною угодою утворилась заборгованість в розмірі 640 026,25 грн;
- договір про надання траншу № 501.45166/FW501.755 від 13 серпня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 2 600 000 грн під 24,56 % річних на строк 10 місяців. За вказаною угодою утворилась заборгованість в розмірі 2 294 929,29 грн;
- договір про надання траншу № 501.45187/FW501.755 від 03 вересня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 500 000 грн під  24,56 % річних на строк 9 місяців. У товариства утворилася та існує заборгованість у розмірі 462 596,72 грн;
- договір про надання траншу № 501.45207/FW501.755 від 06 жовтня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 800 000 грн під  23,57 % річних на строк 8 місяців. У товариства утворилася та існує перед банком заборгованість в розмірі 820 674,70 грн.
Вказані договори відповідно до пункту 7 є невід`ємною частиною Рамкової угоди, умови якої вважаються умовами цього договору і регламентують усі відносини між сторонами, що виникли на підставі цього договору.
Із оголошення на офіційному веб-ресурсі Вищого господарського суду України номер публікації 38346, дата публікації на сайті ВГСУ 12 грудня 2016 рок, банку стало відомо про те, що постановою Господарського суду Миколаївської області                              від 09 грудня 2016 року у справі № 915/1241/16 боржника ТОВ «Ніка Меблі» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Костіна С. О.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 25 листопада 2016 року, у  справі № 915/1070/16 визнано АТ «ПроКредит Банк» кредитором ТОВ «Ніка Меблі», що ліквідуються за договорами на загальну суму 5 287 797,39 грн. 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28 березня 2017 року у справі № 915/1241/16 визнано грошові вимоги АТ «ПроКредит Банк» до банкрута ТОВ «Ніка Меблі» у загальній сумі 5 287 797,39 грн, тому кредиторські вимоги банку до ТОВ «Ніка Меблі» в сумі 5 287 797,39 грн встановлені рішеннями господарського суду, що набрали законної сили, і є безспірними.
Зазначені кредиторські вимоги АТ «ПроКредит Банк» виникли із вищезазначених кредитних зобов`язань, що забезпечені заставою майна ТОВ «Ніка Меблі», а саме: 
- договором застави рухомого майна № 291261-Д31 від 16 квітня 2013 року, а саме транспортного засобу марки «Peugeot», модель 508, випуску 2011 року, реєстраційний № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 ;
- договором застави рухомого майна № 291173-Д31 від 16 січня 2014 року, а саме транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року, реєстраційний № НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ; транспортного засобу марки «FORD», модель TRANSIT, випуску 2003 року, реєстраційний № НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_2 ; транспортного засобу, тип - вантажний фургон, марки «МАN», модель LЕ 180 С, випуску 2001 року, реєстраційний № НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_2 на праві власності;
- договором застави рухомого майна № 291173-Д32 від 06 жовтня 2015 року, а саме транспортного засобу марки «МЕRSEDES-ВЕNZ», реєстраційний № НОМЕР_14 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ;
- договором застави рухомого майна № 291167-Д33 від 03 вересня 2015 року, а саме транспортного засобу марки «LEXUS», модель RХ 350, випуску 2010 року, реєстраційний № НОМЕР_17 , який належить на праві власності ОСОБА_3 ;
- договору застави рухомого майна № 315763-Д32 від 20 травня 2015 року, а саме транспортного засобу марка «SЕАТ», модель LЕОN, випуску 2014 року, колір чорний, реєстраційний № НОМЕР_20 , який належить ОСОБА_4 ;
- договору застави рухомого майна № 315750-Д31 від 16 січня 2014 року, а саме  транспортного засобу марки «SКОDА», модель ОСТАVІА А45, випуску 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_23 , який належить на праві власності ОСОБА_5 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як заставодавцям, були направлені вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань та про попередження про звернення стягнення на предмет застави в разі ухилення від погашення заборгованості.
Відповідь на зазначені вимоги до АТ «ПроКредит Банк» не надходила, порушення умов кредитних зобов`язань тривають, зобов`язання залишаються невиконаними.
У зв`язку з відсутністю задоволення вимог заставодержателя та невиконанням основного зобов`язання, банк набув права задовольнити свої грошові вимоги за рахунок реалізації предмета застави у спосіб, що передбачений Законом України «Про заставу».
Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області                         від 19 липня 2017 року всі спірні транспортні засоби зареєстровані за іншими особами. Тобто, по всім спірним транспортним засобам, які передані в заставу                  АТ «ПроКредит Банк», обтяження були зареєстровані в установленому порядку при укладені договорів застави.
Також, 15 червня 2016 року у зв`язку з порушенням основного зобов`язання банком було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на спірні транспортні засоби.
Таким чином, сам по собі факт реалізації предмета застави не припиняє зобов`язання боржника перед кредитором.
Оскільки предмети застави були відчужені іншим особам без будь-якого погодження з АТ «ПроКредит Банк», а застава зберігає силу для нового власника, то є всі підстави для задоволення позову.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Малиновський районний суд міста Одеси рішенням від 07 грудня 2018 року позов задовольнив. 
У рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернув стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                  № 291261-Д31 від 16 квітня 2013 року, транспортний засіб, тип - легковий седан-В марка «Peugeot», модель 508, випуску 2011 року, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 ; реєстраційний № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу                                        № 2200/03/5141/16 від 13 липня 2016 року, на загальну суму заборгованості                   5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Встановив початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернув стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                    № 291173-Д31 від 16 січня 2014 року, транспортний засіб, тип - легковий універсал, марка «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 на праві власності на підставі довідки-рахунку № НОМЕР_25                             від 10 жовтня 2015 року, транспортний засіб, тип - фургон малотоннажний вантажний, марка «FORD», модель TRANSIT, випуску 2003 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_7 , реєстраційний № НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_6 ;  транспортний засіб, тип - вантажний фургон, марка «МАN», модель LЕ 180 С, випуску 2001 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_10 , реєстраційний НОМЕР_26 (попередні реєстраційні                            № НОМЕР_11 та № НОМЕР_27 ), який належить ОСОБА_8 на праві власності на підставі договору № 4841/2016/016227 від 17 серпня 2016 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Встановив початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернув стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                     № 291173-Д32 від 06 жовтня 2015 року, транспортний засіб, тип - загальний легковий пасажирський-В, марка «МЕRСEDES-ВЕNZ», модель VІТО, випуску                        2015 року, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_13 , реєстраційний № НОМЕР_28 , попередній реєстраційний № НОМЕР_14 , який належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу                     № 2198/03/5141/16 від 13 липня 2016 року, на загальну суму заборгованості                            5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Встановив початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернув стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                     № 291167-Д33 від 03 вересня 2015 року, транспортний засіб, тип - легковий УНІВЕРСАЛ-В, марка «LEXUS», модель RХ 350, випуску 2010 року, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_16 , реєстраційний № НОМЕР_29 , попередній реєстраційний № НОМЕР_17 , який належить на праві власності ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу № 6024/01/4841/2016                         від 26 квітня 2016 року та акта на переобладнання № 0843652 від 26 квітня                        2016 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Встановив початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної Діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернув стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                 № 315763-Д32 від 20 травня 2015 року, транспортний засіб, тип - легковий                    хетчбек-В, марка «SЕАТ», модель LЕОN, випуску 2014 року, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_19 , реєстраційний № НОМЕР_30 , попередні реєстраційні № НОМЕР_20 та № НОМЕР_31 , який належить ОСОБА_11 на підставі договору № 8812/01/4841/2016 від 05 липня 2016 року, на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Встановив початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У рахунок часткового погашення заборгованості за договорами звернув стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі АТ «ПроКредит Банк» (заставодержателя найвищого пріоритету 1 черги) відповідно до договору застави рухомого майна                   № 315750-Д31 від 16 січня 2014 року, транспортний засіб, тип - хетчбек-В легковий, марка «SКОDА», модель ОСТАVІА А45, випуску 2008 року, колір чорний шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_22 , реєстраційний номер         НОМЕР_32 , попередній реєстраційний номер НОМЕР_23 , який належить на праві власності ОСОБА_12 на загальну суму заборгованості 5 287 797,39 грн, що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета застави шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Встановив початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, щоу зв`язку з відсутністю задоволення вимог заставодержателя та невиконанням основного зобов`язання, банк набув права задовольнити свої грошові вимоги за рахунок реалізації предмета застави у спосіб, що передбачений Законом України «Про заставу». Банком було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідача для досудового врегулювання проблеми, однак це не призвело до повного погашення боргу.
Також місцевий суд вказав, що сам по собі факт реалізації предмета застави не припиняє зобов`язання боржника перед кредитором. 
Одеський апеляційний суд постановою від 12 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката Лічмана В. Л. залишив без задоволення, а рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2018 року залишив без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що кредитор надавав згоду на відчуження транспортного засобу третій особі. Будь-яких доказів на підтвердження надання згоди заявник до суду не надав, тому застава зберегла свою чинність для нового власника.
У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містились відомості щодо обтяження транспортного засобу, у зв`язку з чим ОСОБА_7 згідно з статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» набув право власності на автомобіль з обтяженням.
Рішення місцевого суду переглядалося в апеляційному порядку лише в частині звернення стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб, тип - легковий універсал, марка «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 на праві власності на підставі довідки-рахунку                                       № ААЕ346203 від 10 жовтня 2015 року.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Від представника ОСОБА_7 - адвоката Савіна С. О. у лютому 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на автомобіль марки «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 на праві власності, скасувати постанову апеляційного суду та направити справу в означеній частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі як на підставу оскарження заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та, зокрема вказує, що відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Викладене узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13,                                                  від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14, та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі                 № 619/4033/18, від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18, від 21 вересня 2022 року у справі № 761/2631/21, від 26 жовтня 2022 року у справі № 199/4810/20, які не були враховані судами попередніх інстанцій.
ОСОБА_7 є добросовісним набувачем автомобіля марка «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска)                              № НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 на праві власності на підставі довідки-рахунку № НОМЕР_25 від 10 жовтня                         2015 року.
Перереєстрація транспортного засобу відбулась у сервісному центрі, працівники якого на час перереєстрації, перевіряли законність та можливість перереєстрації спірного автомобіля.
Станом на 16 жовтня 2015 року будь-які зареєстровані обтяження (арешти) та заборони відносного спірного транспортного засобу були відсутні, вказаний автомобіль у розшуку не перебував, суди попередніх інстанцій не встановили на підставі належних та допустимих доказів наявність у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про обтяження транспортного засобу.
 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Від АТ «Про Кредит Банк» у травні 2023 року надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому заявник просить залишити її без задоволення, посилаючись на те, що відповідно до статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставне майно тільки за згодою заставодержателя. Оскільки предмети застави були відчужені іншим особам без будь-якого погодження з банком, а застава зберігає силу для нового власника, то є всі підстави вважати, що ОСОБА_7 не може вважатися добросовісним набувачем з підстав, які вказані у касаційній скарзі.
Станом на час набуття права власності на спірний автомобіль в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про обтяження, тому заявник не є добросовісним набувачем.
Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1646 від 29 грудня 2015 року затверджено Положення про територіальні сервісні центри МВС, тому працівники сервісного центру не могли проводити перевірку 16 жовтня 2015 року, оскільки такі сервісні центри були створені 28 жовтня 2015 року. До моменту створення сервісних центрів МВС України діяли підрозділи Державтоінспекції МВС до повноважень яких не входило перевіряти наявність обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Дії щодо перевірки наявності обтяження в реєстрі покладалися виключно на покупця.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 20 квітня 2023 року відкрив провадження у цій справі та витребував її матеріали із Малиновського районного суду міста Одеси.
Справа № 521/7029/17 надійшла до Верховного Суду 12 травня 2023 року.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Між АТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Ніка Меблі» 17 квітня 2013 року було укладено Рамкову Угоду № FW/501.755, зі змінами та доповненнями внесеними на підставі договору № 1 про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди від 16 січня                    2014 року, договору № 2 про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди                          від 20 травня 2015 року, згідно з пунктом 2.1. якої кредитор на підставі Угоди зобов`язується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені Угодою та кредитними договорами.
На підставі та в межах Рамкової угоди позивач та ТОВ «Ніка Меблі» уклали наступні договори про надання траншу:
- договір про надання траншу № 501.45114/FW501.755 від 15 травня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 1 200 000 грн під 25,22 % річних на строк 13 місяців. Позичальник належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вказаною угодою утворилася заборгованість у розмірі 1 069 570,43 грн;
- договір про надання траншу № 501.45125/ FW501.755 від 20 травня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 800 000 грн під 25,22 % річних на строк 13 місяців. За вказаною угодою утворилась заборгованість в розмірі 640 026,25 грн;
- договір про надання траншу № 501.45166/FW501.755 від 13 серпня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 2 600 000 грн під 24,56 % річних на строк 10 місяців. За вказаною угодою утворилась заборгованість в розмірі 2 294 929,29 грн;
- договір про надання траншу № 501.45187/FW501.755 від 03 вересня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 500 000 грн під 24,56 % річних на строк 9 місяців. У товариства утворилася та існує заборгованість у розмірі 462 596,72 грн;
- договір про надання траншу № 501.45207/FW501.755 від 06 жовтня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Ніка Меблі» було надано кредит в сумі 800 000 грн під   23,57 % річних на строк 8 місяців. У ТОВ «Ніка Меблі» утворилася та існує перед банком заборгованість в розмірі 820 674,70 грн.
Вказані договори відповідно до пункту 7 є невід`ємною частиною Рамкової угоди, умови якої вважаються умовами цього Договору і регламентують усі відносини між Сторонами, що виникли на підставі цього Договору.
Із оголошення на офіційному веб-ресурсі Вищого господарського суду України номер публікації 38346, дата публікації на сайті ВГСУ 12 грудня 2016 рок, банку стало відомо про те, що постановою Господарського суду Миколаївської області                              від 09 грудня 2016 року у справі № 915/1241/16 боржника ТОВ «Ніка Меблі» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Костіна С. О.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 25 листопада 2016 року, у  справі № 915/1070/16 визнано АТ «ПроКредит Банк» кредитором ТОВ «Ніка Меблі», що ліквідуються за договорами на загальну суму 5 287 797,39 грн. 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28 березня 2017 року у справі № 915/1241/16 визнано грошові вимоги АТ «ПроКредит Банк» до банкрута ТОВ «Ніка Меблі» у загальній сумі 5 287 797,39 грн, тому кредиторські вимоги банку до ТОВ «Ніка Меблі» в сумі 5 287 797,39 грн встановлені рішеннями господарського суду, що набрали законної сили, і є безспірними.
Зазначені кредиторські вимоги АТ «ПроКредит Банк» виникли із вищезазначених кредитних зобов`язань, що забезпечені заставою майна ТОВ «Ніка Меблі», а саме: 
- договором застави рухомого майна № 291261-Д31 від 16 квітня 2013 року, а саме транспортного засобу марки «Peugeot», модель 508, випуску 2011 року, реєстраційний № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 ;
- договором застави рухомого майна № 291173-Д31 від 16 січня 2014 року, а саме транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року, реєстраційний № НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ; транспортного засобу марки «FORD», модель TRANSIT, випуску 2003 року, реєстраційний № НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_2 ; транспортного засобу, тип - вантажний фургон, марки «МАN», модель LЕ 180 С, випуску 2001 року, реєстраційний № НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_2 на праві власності;
- договором застави рухомого майна № 291173-Д32 від 06 жовтня 2015 року, а саме транспортного засобу марки «МЕRСEDES-ВЕNZ», реєстраційний № НОМЕР_14 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ;
- договором застави рухомого майна № 291167-Д33 від 03 вересня 2015 року, а саме транспортного засобу марки «LEXUS», модель RХ 350, випуску 2010 року, реєстраційний № НОМЕР_17 , який належить на праві власності ОСОБА_3 ;
- договору застави рухомого майна № 315763-Д32 від 20 травня 2015 року, а саме транспортного засобу марка «SЕАТ», модель LЕОN, випуску 2014 року, колір чорний, реєстраційний № НОМЕР_20 , який належить ОСОБА_4 ;
- договору застави рухомого майна № 315750-Д31 від 16 січня 2014 року, а саме  транспортного засобу марки «SКОDА», модель ОСТАVІА А45, випуску 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_23 , який належить на праві власності ОСОБА_5 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як заставодавцям, були направлені вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань та про попередження про звернення стягнення на предмет застави в разі ухилення від погашення заборгованості.
Відповідь на зазначені вимоги до АТ «ПроКредит Банк» не надходила, порушення умов кредитних зобов`язань тривають, зобов`язання залишаються невиконаними.
У зв`язку з відсутністю задоволення вимог заставодержателя та невиконанням основного зобов`язання, банк набув права задовольнити свої грошові вимоги за рахунок реалізації предмета застави у спосіб, що передбачений Законом України «Про заставу».
З відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 19 липня 2017 року судами встановлено, що всі спірні транспортні засоби зареєстровані за іншими особами. 
Зокрема, автомобіль MITSUBISHI, модель PAJERO, випуску 2006 року, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4 16 жовтня 2015 року, зареєстрований за ОСОБА_7 .
Крім того, апеляційним судом встановлено, що 16 січня 2014 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на транспортний засіб, тип - легковий універсал, марка «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску                 2006 року, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4 - застава рухомого майна, реєстраційний номер обтяження 0 14126242.
Також, 15 червня 2016 року у зв`язку з порушенням основного зобов`язання банком було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення, зокрема на спірний транспортний засіб.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.  
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та   вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 17 Закону України «Про заставу»).
Згідно зі статтею 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи (частина перша статті 27 Закону України «Про заставу»).
Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Частиною першою статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.
За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 215/4911/18 (провадження № 61-17308св20).
Суди встановили, що позичальник порушив умови Рамкової угоди та договори про надання траншу.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 25 листопада 2016 року, у  справі № 915/1070/16 визнано АТ «ПроКредит Банк» кредитором ТОВ «Ніка Меблі», що ліквідуються за договорами на загальну суму 5 287 797,39 грн. 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28 березня 2017 року у справі № 915/1241/16 визнано грошові вимоги АТ «ПроКредит Банк» до банкрута ТОВ «Ніка Меблі» у загальній сумі 5 287 797,39 грн, тому кредиторські вимоги банку до ТОВ «Ніка Меблі» в сумі 5 287 797,39 грн.
Заставодавець ОСОБА_2 передав на підставі договору застави рухомого майна № 291173-Д31 від 16 січня 2014 року в заставу банку автомобіль марки «MITSUBISHI», модель PAJERO, випуску 2006 року.
Однак у подальшому без згоди заставодержателя відчужив його ОСОБА_7 .
Судами також встановлено, що 16 січня 2014 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на вказаний транспортний засіб.
Тобто, на час перереєстрації спірного автомобіля за ОСОБА_7 діяла заборона на його відчуження.
Тому, висновки судів першої та другої інстанцій про збереження застави при переході права власності до ОСОБА_7 та можливості звернення на нього стягнення на підставі договору застави нерухомого № 291173-Д31 від 16 січня                  2014 року, укладеного між АТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 , є правильними.
Безпідставним є посилання у касаційній скарзі на неврахування судами висновків, які були викладені у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року                  у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14, та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17, від 18 грудня                2019 року у справі № 619/4033/18, від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18, від 21 вересня 2022 року у справі № 761/2631/21, від 26 жовтня 2022 року у справі № 199/4810/20, з таких підстав.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові                              від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20), … [на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмета позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими].
Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать практиці Верховного Суду України та Верховного Суду, на яку посилається заявник у касаційній скарзі.
Безпідставними також є доводи касаційної скарги про те, що суди не дослідили зібрані у справі докази, оскільки рішення судів попередніх інстанцій ухвалені на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні та які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість.
Суди дотрималися принципу оцінки доказів, згідно з яким суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін. 
Крім того, наявним у матеріалах справах Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна підтверджується наявність обтяження щодо спірного транспортного засобу на час його набуття ОСОБА_7 .
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо порушення права ОСОБА_7 як добросовісного набувача на користування спірним автомобілем, оскільки судами встановлено, що на час набуття останнім у власність автомобіля марки «MITSUBISHI», модель PAJERO, існувала заборона на його відчуження, що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, отже, відсутні підстави вважати його добросовісним покупцем. 
Розглядаючи поняття розумності та добросовісності як принципів здійснення суб`єктивних цивільних прав, необхідно враховувати, що розумною є поведінка особи, яка діє у межах, не заборонених їй договором або актами цивільного законодавства. Виходячи із аналізу норм, закріплених у ЦК України, поняття «добросовісність» ототожнюється із поняттям «безвинність» і, навпаки, «недобросовісність» із «виною». Такий висновок випливає із того, що за діяння, якими заподіяно шкоду внаслідок недобросовісної поведінки, може наступати відповідальність (наприклад, частина третя статті 39 ЦК України), а оскільки обов`язковим елементом настання відповідальності за загальним правилом є вина, то такі діяння є винними.
Дослідження питання про здійснення особою належного їй суб`єктивного матеріального права відповідно до його мети тісно пов`язане з аналізом фактичних дій суб`єкта на предмет дотримання вимоги добросовісності.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а спрямовані виключно на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин.
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 І. В. Литвиненко
 
                                                                                                            А. І. Грушицький
 
                                                                                                                Є. В. Петров