Номер провадження: 33/813/1573/23
Номер справи місцевого суду: 510/240/23 
Головуючий у першій інстанції Бошков І. Д. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року                                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лукіянчина І.П. на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 05 червня 2023 року, 

ВСТАНОВИВ:
зазначеною постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

       Постановою суду першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2023 року о 03 год. 40 хв. в м. Рені Одеської області по вул. Дунайська на території ДП «Ренійський морський торгівельний порт», ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом марки «VOLVO» державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком від 06 лютого 2023 року.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник Лукіянчин І.П. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник зазначив, що постанова була винесена без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копія оскарженої постанови стороні захисту не надсилалась засобами поштового зв`язку, а захисник ознайомився зі змістом оскарженої постанови 10 липня 2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:
-відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом на території порту, оскільки відсутній відеозапис та свідки адміністративного правопорушення;
-висновок про результати медичного огляду на стан сп`яніння стосується особи 1973 року народження, в той час як ОСОБА_1 1975 року народження, а також висновок не містить даних про те, за допомогою алкотестера чи відібрання крові визначено стан сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Лукіянчин І.П. в судове засідання апеляційного суду призначене на 14 годину 25 вересня 2023 року не з`явились.
22 вересня 2023 року від захисника Лукіянчина І.П. надійшла заяву, в якій він підтримав доводи викладені в поданій ним апеляційній скарзі та просив проводити апеляційний розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо питання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Так, згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Аналогічні положення висвітлені і у ч.2 ст.294 КУпАП відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до норм діючого законодавства, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
З мотивувальної частини оскаржуваної постанови убачається, шо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник не були присутніми в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи. 
В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, коли саме вони отримали повний текст оскарженої постанови.
Викладені обставини не спростовують доводів захисника Лукіянчина І.П. про те, що з повним текстом постанови він ознайомився 10 липня 2023 року через Єдиний державний реєстр судових рішень. 
Апеляційну скаргу захисник подав безпосередньо до апеляційного суду вже на наступний день - 11 липня 2023 року, тобто в межах 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, з моменту ознайомлення з повним текстом постанови. 
За таких обставин, з метою забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на доступ до суду, яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 05 червня 2023 року підлягає поновленню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.        
Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП і на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника Лукіянчина І.П., апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.
Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №094863, відповідно до якого ОСОБА_1 06 лютого 2023 року о 03 год. 40 хв. в м.Рені Одеської області по вул.Дунайська на території ДП «Ренійський морський торгівельний порт», керував вантажним транспортним засобом марки «VOLVO» державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком від 06 лютого 2023 року. 
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 , він зазначив, що з протоколом ознайомився (а.с.3).
Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.
До протоколу були додані письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких, 06 лютого 2023 року він знаходився на території Ренійського порту для розвантаження зерна. Через погодні умови розвантаження було скасовано, тому ОСОБА_1 випив 150 грам горілки та відпочивав. Однак, через який час повідомили, що негайно потрібно їхати на розвантаження, тому він сів за кермо та виїхав. 
Також, ОСОБА_1 зазначив, що визнає свою провину, зобов`язується в майбутньому більше за кермо у стані алкогольного сп`яніння не сідати.
Вказані письмові пояснення повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. 
Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 лютого 2023 року проведеним у КНП «Центральна міська лікарня Ренійської міської ради». Згідно вказаного висновку ОСОБА_1 під час медичного огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.8).
Щодо заяви ОСОБА_1 від 06 лютого 2023 року про те, що він не визнає себе винуватим, оскільки на автомобілі «VOLVO» державний номер НОМЕР_1 рухався виключно по території порту і в місто він не виїжджав, апеляційний суд зазначає, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння незалежно від того, де саме водій керував транспортним засобом. 
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Апеляційний суд визнає докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 06 лютого 2023 року та інкримінуються ОСОБА_1 . 
Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Лукіянчина І.П. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. 
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Лукіянчину І.П. строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 05 червня 2023 року
Апеляційну скаргу захисника Лукіянчина І.П. – залишити без задоволення. 
Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 05 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.О. Толкаченко