ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року	Львів	Справа № 500/3906/23 пров. № А/857/16754/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові   апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року  у справі № 500/3906/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області       про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій, 

місце ухвалення судового рішення  	м.Тернопіль	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	Мартиць О.І.	
дата складання повного тексту рішення	15.08.2023	

                                                          ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 звернулася з адміністративним  позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання  у якому просила:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 08.05.2023,
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 08.05.2023.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року  у справі № 500/3906/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач  звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити  повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги  позивач просить урахувати правову позицію відображену у постановах  Верховного Суду  у справах  495/620/17, №211/1898,17, №504/503/17, №528/196/17, №336/7438/16-а, а також те, що   04 лютого 2006 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13  Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до  Закону № 1058-ІV  позивач звернулася вперше.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної  скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що  пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначена  позивачу відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення», та пенсія за віком, яку просить призначити позивач відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є одним і тим самим видом пенсії за віком, а повторне призначення того ж виду пенсії чинним законодавством не передбачено. Стверджує, що позивач скористався правом на призначення та перерахунки такого виду пенсійних виплат як пенсія за віком.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оскільки з 04.02.2006 отримує пенсію за віком, зокрема, на пільгових умовах по Списку №2, шифр пенсії 104, умова призначення – Закон №1788.  
В той час, як шифр пенсії  за віком на загальних умовах, призначених за нормами Закону №1058-ІV – 101, а умова призначення -Закону №1058-ІV.
08.05.2023 позивач звернулася до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії.
Листом №4038-4090/Г-02/8-1900/23 від 30.05.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку її пенсії.
Не погодившись з відмовою відповідача обчислити розмір пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України        органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені        Конституцією        та законами України.
Згідно з положеннями частини другої  статті 2 КАС України  в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією      та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах та підстави набуття такого права, положеннями якої, зокрема, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із    шкідливими    і    важкими    умовами    праці,    за    списком    №2виробництв,    робіт,    професій,    посад і показників, затверджуваним    Кабінетом    Міністрів    України,    і    за результатами атестації    робочих    місць    - після досягнення 55 років і при стажі роботи    не    менше    30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців    на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З 01.01.2004 набув чинності  Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2  Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього  Закону  в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених  Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм  статті 28 цього Закону.
Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  передбачено, що відповідно до цього  Закону  за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до  статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього  Закону  на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої  статті 40 цього Закону. При цьому, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої  статті 40 цього Закону  із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
Згідно з положеннями  статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсій за її вибором.
Частиною третьою  статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій  статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Системний аналіз наведених положень дає змогу дійти висновку, що частиною третьою  статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, а відтак показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої  Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).  
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №348/2271/16-а
Отож, колегією суддів установлено, що 04 лютого 2006 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2  відповідно до ст. 13  Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а відтак за призначенням пенсії відповідно до  Закону № 1058-ІV  позивач звернулася 08.05.2023 року вперше.
Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.
Подібні правовідносини також були предметом розгляду ВП ВС  (від  у справі №876/5312/17) та  у Верховному Суді   (постанова від 29.07.2016  у справі 21-6331а15,  від 13.02.2019 у справі        №334/917/17, від  23.10.2020   у справа № 528/196/17, від 17 червня 2021 року справа №336/7438/16-а).
При цьому, суд враховує саме останню правову позицію Верховного Суду в зазначеній категорії спорів.
Отже,  у випадку призначення особі пенсії відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
    На підставі викладеного,  суд апеляційної інстанції погоджується із доводами скаржника  про наявність у  нього  права на призначення пенсії за віком відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак  апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду  скасувати з прийняттям нового про задоволення позову.
Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених позивачем у даній справі, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при  задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача – суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем  понесено витрати пов`язані з розглядом справи у вигляді сплати судового збору у розмірі  1073,60 грн у суді першої інстанції та  1610,40 грн. у суді апеляційної інстанції.
З урахуванням обставин, щодо задоволення позову, суд присуджує на користь  позивача  за рахунок бюджетного фінансування відповідача  судові витрати по сплаті судового збору у розмірі  2684 грн.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити. 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року  у справі № 500/3906/23  скасувати.
Ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 08.05.2023,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ 14035769, адреса: 46001, м. Тернопіль, майдан Волі, 3)  здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії  (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 08.05.2023 з урахуванням виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень -Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ 14035769, адреса: 46001, м. Тернопіль, майдан Волі, 3) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі  2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос