ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року	Львів	Справа № 140/19723/23 пров. № А/857/14580/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Курильця А.Р..Я., Мікули О.І., 
за участю секретаря судового засідання                    Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської обласної прокуратури на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року (головуючий суддя Смокович В.І., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчого служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Волинська обласна прокуратура про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Волинської обласної прокуратури про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Яковенко В.А. про закінчення виконавчого провадження від 28.06.2023 у виконавчому провадженні ВП №67036460 за виконавчим листом №11071/2021 виданим Волинським окружним адміністративним судом 21.07.2021, як таку, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; виконавчий лист повернути до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року позовні вимоги задоволено. Визнатно протиправною та скасовано постанову державного виконавця Яковенко В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 28.06.2023 у виконавчому провадженні ВП №67036460 за виконавчим листом №11071/2021, виданим Волинським окружним адміністративним судом 21.07.2021.
Виконавчий лист №11071/2021, виданий Волинським окружним адміністративним судом 21.07.2021 повернуто до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Волинська обласна прокуратура оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що державним виконавцем не встановлено жодних фактичних обставин, що свідчили б про виконання рішення суду, за відсутності доказів існування інших обставин, що обумовлюють закінчення виконавчого провадження в зв`язку із фактичним виконанням боржником рішення суду, не відповідають фактичним обставинам справи.
Обласною прокуратурою долучено до матеріалів справи лист від 19.06.2023 за № 21-81вих-23, адресований Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з долученням відповідних платіжних доручень якими підтверджено факт виконання відповідачем судового рішення. Крім того, у листі від 19.06.2023 за № 21-81вих-23 обласною прокуратурою викладено чіткий розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який нараховано та виплачено позивачу, з урахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років та інших передбачених чинним законодавством виплат, які збільшувалися в період з 04 січня 2016 року до 01 березня 2020 року із врахуванням довідок № 18-216 від 18 травня 2016 року, №21-240 від 02 квітня 2021 року. № 21-239 від 02 квітня 2021 року.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про те. що державним виконавцем належним чином не перевірено розрахунки Волинської обласної прокуратури на виконання судового рішення у справі №803/63/16 в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також не перевірено фактичне отримання коштів стягувачем є помилковими, оскільки жодним нормативним актом не визначено, яким саме документом має бути підтверджено факт перевірки державним виконавцем виконання боржником судового рішення в частині нарахування та виплати сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404- VIII  примусове виконання рішень покладається на органи виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до чинного законодавства з усіх нарахованих доходів утримуються обов`язкові платежі до бюджетів: військовий збір та податок з доходів фізичних осіб.
Також сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу входить до фонду додаткової заробітної плати як плата за невідпрацьований час, а отже згідно ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вона є об`єктом для нарахування ЄСВ.
Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу є зарплатою для цілей оподаткування ПДФО (п.п. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) за ставкою 18 % і військовий збір (п. 161 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України) за ставкою 1,5 %.
Отримувачі коштів у вказаних платіжних дорученнях про сплату ПДФО, військового збору та ЄСВ - відповідно Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області. Головне управління Державної податкової служби у Волинській області, визначені згідно Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 № 621 (зі змінами). Отримувач коштів «Приватбанк» (розрахунковий рахунок для врахування коштів ОСОБА_1 ). відкритий у відділенні Приват банку.
Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу нарахована та виплачена ОСОБА_1 на виконання рішення суду складається з наступних сум: платіжні доручення № 2478 від 28.10.2021 на суму  360879 34 грн (зараховано на картку ОСОБА_1 ), № 2479 від 28.10.2021 на суму 6724, 46 грн (військовий збір), № 2480 від 28.10.2021 на суму 80693.53 грн (ПДФО), № 2023 від 14.11.2022 на суму 403997.87 грн (на картку ОСОБА_1 ), № 2024 від 14.1 1.2022 на суму 90334.92 грн (ПДФО), № 2025 від 14.11.2022 на суму 7527.91 грн (військовий збір).
Водночас платіжними дорученнями №2026 від 14.11.2022 на суму 110409.36 грн та № 2481 від 28.16.2021 на суму 98625.33 грн сплачено єдиний соціальний внесок.
Разом виходить сума 1 159 192.72 грн. що відповідає сумі, вказаній боржником - 950158,03 (видатки з КІІКВ 21 1 1) та відповідними нарахуваннями на неї в сумі 209034.69 грн (видатки з КЕКВ 2120).
З урахуванням наведеного апелянт вважає, що державний виконавець перевірив фактичне отримання коштів стягувачем та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» обгрунтовано виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 67036460 (по справі №803/63/16 за позовом ОСОБА_1 ).
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17.02.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 у справі № 803/63/16, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу прокурора області №659к від 21.12.2015 про звільнення з посади прокурора Відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури області, поновлення на цій або рівнозначній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
Постановою Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №803/63/16 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення першої та апеляційної інстанцій: скасовано вищезазначені рішення судів, справу для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції.
За результатами розгляду рішення у справі №803/63/16, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 у справі №803/63/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі №803/63/16 та прийнято нове, яким визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Волинської області про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Волинської області на підставі пункту дев`ятого частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту першого частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням кількості прокурорів органу прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Волинської області з 04,01.2016. Стягнуто з прокуратури Волинської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.01.2016 по 02.03.2020, в сумі 448 728, 80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 28.01.2021 скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 у справі №803/63/16 у частині позовних вимог про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті рішення апеляційного суду залишено без змін.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 у справі №803/63/16 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 – рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 про відмову у задоволенні позову скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Постановою суду зобов`язано Прокуратуру Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошові кошти за час вимушеного прогулу з 04.01.2016 по 01.03.2020 в розмірі середньомісячного заробітку, з урахуванням надбавок та виплачених премій на посаді прокурора Відділу прокуратури області, а також з урахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років та інших передбачених чинним законодавством виплат, які збільшувалися в період з 04.01.2016 по 01.03.2020 із врахуванням довідок №18-216 від 18.05.2016, №21-240 від 02.04.2021, №21-239 від 02.04.2021.
Волинським окружним адміністративним судом 21.07.2021 видано виконавчий лист за №11071/2021 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі №803/63/16.
За вказаним виконавчим листом 05.10.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67036460.
Державним виконавцем 24.11.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням в повному обсязі постанови суду від 27.04.2021.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 в справі №140/14963/21 визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №67036460 від 24.11.2021 винесену при примусовому виконанні виконавчого листа від 21.07.2021 №11071/2021.
Державним виконавцем Яковенко В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 25.07.2022 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, а 25.11.2022 - про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 в справі №140/8067/22 визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Яковенко В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2022 у виконавчому провадженні ВП №67036460 за виконавчим листом №11071/2021, виданим Волинським окружним адміністративним судом 21.07.2021; виконавчий лист №11071/2021, виданим Волинським окружним адміністративним судом 21.07.2021 повернуто до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Державним виконавцем Яковенко В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 05.05.2023 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.
Державним виконавцем Яковенко В.А. 28.06.2023 винесено постанову ВП №67036460 про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 
Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затверджену наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 за № 489/20802 (далі – Інструкція № 512/5).
Відповідно до пункту 6 Інструкції № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Приписами статті 39 Закону №1404 визначено порядок та підстави закінчення виконавчого провадження, зокрема пунктом 9 частини першої цієї норми визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39).
У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частина третя статті 39).
Вимоги до постанови, як основної форми реалізації виконавцем своїх функції щодо примусового виконання рішень визначено пунктом 7 Інструкції №512/5.
Так, згідно вимог вказаної норми, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:
номер виконавчого провадження;
вступну частину із зазначенням:
назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;
найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;
назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);
за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;
мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;
резолютивну частину із зазначенням:
прийнятого виконавцем рішення;
строку і порядку оскарження постанови.
До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.
Судом  першої інстанції з`ясовано, що постанова від 28.06.2023 винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №803/63/16 виданого 21.07.2021 Волинським окружним адміністративним судом про зобов`язання Прокуратури Волинської області нарахувати та виплатити грошові кошти за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 04 січня 2016 року до 01 березня 2020 року в розмірі середньомісячного заробітку, з урахуванням надбавок та виплачених премій на посаді прокурора Відділу прокуратури області, а також з урахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років та інших передбачених чинним законодавством виплат, які збільшувалися в період з 04 січня 2016 року до 01 березня 2020 року із врахуванням довідок № 18-216 від 18 травня 2016 року, № 21-240 від 02 квітня 2021 року, № 21-239 від 02 квітня 2021 року.
Мотивувальна частина постанови від 28.06.2023 обґрунтована тим, що 05.10.2021 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Листом Волинської обласної прокуратури від 19.06.2023 № 21-81вих-23 повідомлено про виконання рішення суду в частині нарахування та виплати грошових коштів за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 04.01.2016 до 01.03.2020 в розмірі середньомісячного заробітку, з урахуванням надбавок та виплачених премій на посаді прокурора відділу прокуратури області, а також з урахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років та інших передбачених чинним законодавством виплат, які збільшувалися в період з 04.01.2016 до 01.03.2020 із врахуванням довідок № 18-216 від 18.05.2016, № 21-240 від 02.04.2021, № 21-239 від 02.04.2021. 
У постанові також вказано, що у листі від 17.11.2022 № 21-182вих-22 обласною прокуратурою викладено розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який нараховано та виплачено ОСОБА_1 , з урахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років та інших передбачених чинним законодавством виплат, які збільшувалися в період з 04.01.2016 до 01.03.2020 із урахуванням довідок № 18-216 від 18.05.2016, № 21-240 від 02.04.2021, № 21-239 від 02.04.2021, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 2481, 2478, 2480, 2479 від 28.10.2021 та №№ 2023, 2024, 2025, 2026 від 14.11.2022 на загальну суму 950158,03 грн. 
За наведених підстав у спірній постанові, державний виконавець відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) дійшов висновку про закінчення виконавчого провадження. 
Згідно наявних платіжних доручень №№ 2481, 2478, 2480, 2479 від 28.10.2021 та №№ 2023, 2024, 2025, 2026 від 14.11.2022 на загальну суму 1159192,72 грн., що не відповідає сумі, яка вказана боржником (950158,03 грн.). 
Якщо із суми 1159192,72 грн. мають бути вирахувані обов`язкові збори, податки чи інші платежі, то суд правильно зауважив, що державний виконавець має перевірити фактичну суму, яка підлягає виплаті стягувачу. 
Також, суд першої інстанції слушно зауважив, що у вказаних платіжних дорученнях платником є боржник по виконавчому провадженню № 67036460 – Волинська обласна прокуратура, а отримувачами коштів вказані ГУ ДПС у Волинській області, Приватбанк, ГУК у Волинській області, які не являються сторонами даного виконавчого провадження. 
У випадку якщо отримання коштів стягувачем здійснюється у певному порядку, в тому числі через посередників, державний виконавець має перевірити фактичне отримання коштів стягувачем чи зарахування їх на його рахунок, чого здійснено не було. 
Отже, державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.06.2023 прийнято до уваги повідомлення боржника про повне виконання рішення суду та надані ним платіжні доручення без перевірки фактичних обставин, що свідчили б про виконання рішення суду, яке підлягало примусовому виконанню у виконавчому провадженні, при цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що копії матеріалів виконавчого провадження, не містять перевірки правильності розрахунків, запропонованих боржником у виконавчому провадженні. 
Ураховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Волинської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року по справі №140/19723/23 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула