ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 199/7810/17
провадження № 61-1309св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сербін Андрій Олександрович, на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, 
у складі судді Подорець О. Б., від 23 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, у склад колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В., від 07 грудня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою та знесення господарських споруд.
2.           Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що вона є власником 
16/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 . Власником інших 3/25 часток цього домоволодіння є ОСОБА_2 , 
а власниками 6/25 часток - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
3.           Зазначала, що з моменту зведення будівлі і дотепер відповідачі порушують її права та законні інтереси, оскільки поступово здійснюють самовільне зайняття земельної ділянки, шляхом зведення на ній об`єктів самочинного будівництва.
4.           Площа земельної ділянки, порядок користування якою позивач просить визначити суд, становить 820 кв. м, а отже відповідно до ідеальних часток у праві власності на домоволодіння площа земельної ділянки, наданої у користування позивачу, має становити 524,8 кв. м.
5.           Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд:
-                     відновити стан земельної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 демонтувати прибудову 
літ. б2-1, вбиральню літ. Н та вивезти отримані, внаслідок демонтажу, будівельні матеріали, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 демонтувати сарай літ. Р та вивезти отримані, внаслідок демонтажу, будівельні матеріали;
-                     встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 
820 кв. м, за вказаною адресою, відповідно до ідеальних часток співвласників домоволодіння.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
6.           Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
7.           Встановлено ОСОБА_1 порядок користування земельною ділянкою, площею 820 кв. м, по АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 1740/1741-19 від 27 серпня 2019 року, а саме:
-                     в користування співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділено земельну ділянку (на плані зафарбована блакитним кольором), площею 
196,8 кв. м, що відповідає площі на 6/25 частини домоволодіння;
-                     в користування співвласнику ОСОБА_1 виділено земельну ділянку (на плані зафарбована жовтим кольором), площею 507,2 кв. м, що менше на 17,1 кв. м від площі на 16/25 частин домоволодіння (524,8 кв. м);
-                     в користування співвласнику ОСОБА_2 виділено земельну ділянку (на плані зафарбована рожевим кольором), площею 116 кв. м, що більше на 17,6 кв. м від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв. м).
При цьому необхідно виконати наступні перевлаштування: співвласнику ОСОБА_2 розібрати душ літ. О, співвласнику ОСОБА_1 демонтувати (розібрати) гараж літ. Г, співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розібрати сарай літ. Р та вбиральню літ. С.
В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судакових витрат. 
8.           Суди виходили з того, що визначений експертом у варіанті № 2 порядок користування земельною ділянкою загалом відповідає ідеальним часткам співвласників у домоволодінні, є оптимальним та доцільним, не передбачає ділянок, що знаходяться в спільному користуванні, дозволяє співвласникам обслуговувати житловий будинок та споруди.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
9.           У касаційних скаргах  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сербін А. О., просять оскаржувані судові рішення скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
10.        24 січня 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.
11.        24 лютого 2023 року адвокат Сербін А. О., діючи як представник 
ОСОБА_2 , подав касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.
12.        Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. Зупинено, до закінчення перегляду в касаційному порядку, виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 
2020 року в частині необхідності розбирання душу літ. О, сараю літ. Р, вбиральні літ. С та демонтажу гаражу літ. Г.
13.        У березні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
14.        Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 .
15.        Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2023 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
16.        Підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_3 та ОСОБА_4  зазначають неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16, 
від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
17.        Наголошують, що набули право власності на 6/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування, після смерті свого батька. При цьому як батько, так і попередні власники 6/25 часток вказаного домоволодіння користувались саме 
1/2 частиною земельної ділянки.
18.        Звертають увагу, що порядок користування земельною ділянкою, який був визначений попередніми співвласниками, є обов`язковим для осіб, які в подальшому набули право власності на домоволодіння.
19.        Підставою касаційного оскарження судових рішень адвокат 
Сербін А. О., діючи як представник ОСОБА_2 ,зазначає застосування судами норм права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16-ц, у постановах Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі 
№ 334/2465/14, від 15 травня 2017 року у справі № 705/6917/14-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
20.        Вказує, що оскаржуваними судовими рішеннями порушені права ОСОБА_2 на користування душем та вигрібною ямою.
21.        Наголошує, що існуючий порядок користування земельною ділянкою відповідає порядку, якій склався між попередніми власниками із 40-х років минулого сторіччя.
22.        Звертає увагу, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки порядок користування земельною ділянкою суд прийняв виключно із розміру частки у справі спільної власності, проте не взяв до уваги різночитання у розмірі земельної ділянки та послався на висновок судової земельно-технічної експертизи від 27 серпня 2019 року, який визначає порядок користування земельною ділянкою іншого розміру.
23.        Наголошує, що відстань від будинку до межі земельної ділянки не відповідає будівельним нормам. Споруда під літ. О (душ) побудована на належній ОСОБА_2 земельній ділянці в безпосередній близькості до його будинку, що не заважає іншим співвласникам користуватися земельною ділянкою. Вигрібна яма залишилась поза межами ділянки, виділеної судом у користування ОСОБА_2 , що унеможливлює її обслуговування.
Доводи осіб, які подали відзив на касаційні скарги
24.        Доводи відзиву ОСОБА_1 , поданого 09 квітня 2023 року, на касаційну скаргу  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як і доводи відзивів Дніпровської міської ради, поданих 02 червня та 14 липня 2023 року, на касаційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і касаційну скаргу ОСОБА_2 не можуть бути враховані касаційним судом, оскільки зазначені відзиви подані з пропуском строків, встановлених в ухвалах про відкриття касаційних проваджень за відповідними скаргами. Колегією суддів не встановлено підстав для продовження цих строків.
Фактичні обставини справи встановлені судами
25.        Відповідно до договору про забудову від 28 вересня 1948 року 
ОСОБА_5 виділено земельну ділянку, площею 840 кв. м, яка на час розгляду справи розташована за адресою домоволодіння по  АДРЕСА_1 .
26.        На час розгляду справи співвласниками домоволодіння по 
АДРЕСА_1 є: ОСОБА_1 (16/25 часток), 
ОСОБА_2 (3/25 часток), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (6/25 часток).
27.        Протягом тривалого часу, а саме із 1948 року площа земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та перебуває у фактичному користуванні співвласників домоволодіння змінювалася із 
840 кв. м до 812 кв. м.
28.        По справі проведено судову земельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта від 27 серпня 2019 року 
№ 1740/1741-19 з доопрацюваннями, яким встановлено, що наразі у фактичному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка площею 820 кв. м.
29.        Експертом запропоновано чотири варіанти роздільного порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .
30.        За варіантом № 1 в користування співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (6/25 частини домоволодіння) виділяється земельна ділянка (на плані зафарбована блакитним кольором), площею 196,8 кв. м, що відповідає площі на 6/25 частини домоволодіння (196,8 кв. м). В користування співвласнику ОСОБА_1 (16/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована жовтим кольором) площею 510,6 кв. м, що менше на 14,2 кв. м від площі на 16/25 частини домоволодіння (524,8 кв. м). 
В користування співвласнику ОСОБА_2 (3/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована рожевим кольором) площею 
112,6 кв. м, що більше на 14,2 кв. м від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв. м). Розміри, розташування, конфігурація та площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам домоволодіння 
АДРЕСА_1 надані наглядно в додатку № 4. По варіанту № 1 необхідно виконати наступні перевлаштування: для вільного доступу до виділяємої земельної ділянки та до житлового будинку літ. Б-1 співвласнику ОСОБА_2 необхідно перенесення електричного стовпа до АДРЕСА_1 та розбирання душу літ. О; демонтувати (розібрати) гараж літ. Г, який належить співвласнику ОСОБА_1 ; розібрати сарай літ. Р та вбиральню 
літ. С, які належать співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
31.        За варіантом № 2 в користування співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (6/25 частини домоволодіння) виділяється земельна ділянка (на плані зафарбована блакитним кольором) площею: 196,8 кв. м, що відповідає площі на 6/25 частини домоволодіння (196,8 кв. м). В користування співвласнику ОСОБА_1 (16/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована жовтим кольором) площею: 507,2 кв. м, що менше на 17,1 кв. м від площі на 16/25 частини домоволодіння (524,8 кв. м). 
В користування співвласнику ОСОБА_2 (3/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована рожевим кольором) площею 
116 кв. м, що більше на 17,6 кв. м від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв. м). Розміри, розташування, конфігурація та площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам домоволодіння 
АДРЕСА_1 надані наглядно в додатку № 5. По варіанту №2 необхідно виконати наступні перевлаштування: для вільного доступу до виділяємої земельної ділянки та до житлового будинку літ. Б-1 співвласнику ОСОБА_2 необхідно перенесення електричного стовпа до АДРЕСА_1 та розбирання душу літ. О; демонтувати (розібрати) гараж літ. Г, який належить співвласнику ОСОБА_1 (16/25 частини); розібрати сарай літ. Р та вбиральню літ. С, які належать співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
32.        Варіантом № 3 передбачено, що в користування співвласникам 
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (6/25 частини домоволодіння) виділяється земельна ділянка (на плані зафарбована блакитним кольором): площею 
217,9 кв. м, що більше на 21,1 кв. м від площі на 6/25 частини домоволодіння (196,8 кв. м). В користування співвласнику ОСОБА_1 (16/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована жовтим кольором) площею: 486,6 кв. м, що менше на 38,2 кв. м від площі на 
16/25 частини домоволодіння (524,8 кв. м). В користування співвласнику ОСОБА_2 (3/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована рожевим кольором) площею: 115,5 кв. м, що більше на 17,1 кв. м від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв. м). Розміри, розташування, конфігурація та площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам домоволодіння АДРЕСА_1 надані наглядно в додатку № 6. По варіанту № 3 необхідно виконати наступні перевлаштування: для вільного доступу до виділяємої в користування земельної ділянки співвласнику ОСОБА_2 та до житлового будинку літ. Б-1, необхідно перенесення електричного стовпа до АДРЕСА_1 та знесення душу літ. О; демонтувати (розібрати) гараж літ. Г, який належить співвласнику ОСОБА_1 (16/25 частини); розібрати сарай літ. Р, який належить співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
33.        За варіантом № 4 в користування співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (6/25 частини домоволодіння) виділяється земельна ділянка (на плані зафарбована блакитним кольором) площею: 196,8 кв. м, що відповідає площі на 6/25 частини домоволодіння (196,8 кв. м). В користування співвласнику ОСОБА_1 (16/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована жовтим кольором) площею: 507,7 кв. м, що менше на 17,1 кв. м від площі на 16/25 частини домоволодіння (524,8 кв. м). 
В користування співвласнику ОСОБА_2 (3/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована рожевим кольором) площею: 115,5 кв. м, що більше на 17,1 кв. м від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв. м). Розміри, розташування, конфігурація та площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам домоволодіння 
АДРЕСА_1 надані наглядно в додатку № 7. По варіанту №4 необхідно виконати наступні перевлаштування: для вільного доступу до виділяємої в користування земельної ділянки співвласнику ОСОБА_2 та до житлового будинку літ. Б-1, необхідно перенесення електричного стовпа до АДРЕСА_1 та знесення душу літ. О; демонтувати (розібрати) гараж літ. Г, який належить співвласнику ОСОБА_1 (16/25 частини); розібрати сарай літ. Р та вбиральню літ. С, які належать співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
34.        Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
35.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
36.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
37.        Відповідно до частин першої, другої статті 90 ЗК УРСР 1970 року на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною.
38.        При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.
39.        За змістом статті 91 ЗК УРСР 1970 року особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок.
40 .        Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою.
41.        Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок.
42.        Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу.
43.        Відповідно до положень статті 30 ЗК 1990 року при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.
44.        Відповідно до статті 42 ЗК України 1990 року громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.
45.        Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.
46.        Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.
47.        Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.
48.        Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.
49.        Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
50.        Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку (частина перша статті 88 ЗК України).
51.        Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
52.        Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав (зокрема до права користування земельною ділянкою).
53.        Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).
54.        Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
55.        У розглядуваній справі судами встановлено, що у фактичному користуванні співвласників домоволодіння по 
АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 (16/25 часток), ОСОБА_2 (3/25 часток), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (6/25 часток) перебуває земельна ділянка, загальною площею 820 кв. м, і між співвласниками виник спір щодо порядку користування цією ділянкою.
56.        Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, врахувавши при визначені варіанту користування спірною земельною ділянкою, що варіант №2 висновку експерта загалом відповідає ідеальним часткам співвласників у домоволодінні, є оптимальним та доцільним, не передбачає ділянок, що знаходяться в спільному користуванні, дозволяє співвласникам обслуговувати житловий будинок та споруди, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.
57.        Доводи касаційних скарг про те, що між попередніми співвласниками був визначений порядок користування земельною ділянкою на правильність висновків судів не впливають, оскільки стосуються порядку користування земельною ділянкою, визначеного між двома попередніми співвласниками. Натомість наразі змінилась як кількість співвласників домоволодіння, так і виник (існує) тривалий спір з приводу визначення порядку користування земельною ділянкою.
58.        Посилання  ОСОБА_2 на те, що судами порушені його права на користування душем та вигрібною ямою, є безпідставними, оскільки експертом не встановлено та ОСОБА_2 не запропоновано можливого варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою без необхідності демонтажу душу, а вказівки щодо необхідності демонтажу вигрібної ями - відсутні.
59.        Питання обслуговування вигрібної ями на земельній ділянці, яка не була передана у користування ОСОБА_2 , за наявності для того законних підстав, може бути вирішено шляхом встановлення земельного сервітуту.
60.        Більш того, ОСОБА_2 виділено у користування земельну ділянку, площею 116 кв. м, що більше від площі, яка припадає на належні йому 
3/25 частин домоволодіння, і як встановлено судом саме варіант № 2, із запропонованих експертом, передбачає найбільш сприятливі умови для обслуговування належного ОСОБА_2 майна.
61.        Колегія суддів вважає помилковими доводи касаційної скарги 
ОСОБА_2 про те, що висновок експерта є неналежним доказом. При цьому Верховний Суд враховує, що висновок експерта відповідає вимогам передбаченим статтею 102 ЦПК України, а при визначенні варіантів порядку користування, за обставин розглядуваної справи, експерт правильно враховував фактичні розміри ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників домоволодіння.
62.        За встановлених обставин, висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладених у постановах Верховного Суду України 
від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16, від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16, від 01 листопада 2017 року у справі № 334/2465/14-ц, від 15 травня 2017 року у справі № 705/6917/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16, на які заявники посилаються у касаційних скаргах.
63.        Враховуючи викладене, доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до необхідності переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
64.        Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
65.        Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
66.        Оскаржувані судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
67.        Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
68.        Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційних проваджень, дійшов висновку про відсутність підстав для їх скасування.
69.        Відповідно до статті 436 ЦПК України виконання рішення суду першої інстанції, яке було зупинене до закінчення перегляду справи в касаційному порядку, необхідно поновити.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сербін Андрій Олександрович, залишити без задоволення.
2.            Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року залишити без змін.
3.            Поновити виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович