Справа № 159/5217/23  Провадження №33/802/817/23 	Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2023 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 вересня 2023 року о 07 год. 00 хв. на вул. Ковельській у с. Дубове, керував транспортним засобом марки «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через невідповідність вимогам законодавства. Зазначає, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Тобто, огляду на стан сп`яніння підлягають лише водії. Із наявного у матеріалах справи відеозапису не убачається, що ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу, як і не доводиться факт його зупинки поліцейськими. Натомість, із відео видно, що автомобіль припаркований на узбіччі проїзної частини, при цьому, перший у ньому не перебуває. З урахуванням наведеного, вважає факт керування ним транспортним засобом поза розумним сумнівом не доведеним, а притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – необґрунтованим.
За таких обставин, просить постанову судді від 28 листопада 2023 року щодо нього скасувати із закриттям справи за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника щодо заперечення законності та обґрунтованості оскаржуваної ним постанови судді, слід зазначити таке. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072178 від 06 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення.
Основним мотивом незгоди із постановою судді першої інстанції у поданій апеляційній скарзі є заперечення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки поліцейськими. 
Із відеозапису, при його відтворенні убачається, як транспортний засіб марки «Fiat», із увімкненою аварійною сигналізацією знаходиться у нерухомому стані на узбіччі дороги. Тоді як ОСОБА_1 перебуває неподалік. В ході перевірки у останнього документів, поліцейський повідомляє про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, від проходження якого ОСОБА_1 , відмовляється, водночас, зазначаючи, що працівники поліції взагалі не мали права його зупиняти. 
Факт перебування ОСОБА_1 у статусі водія підтвердила також свідок ОСОБА_2 , яка безпосередньо допитувалась судом, за клопотанням сторони захисту, та перебувала у вищезгаданому транспортному засобі у якості пасажира. 
Відтак, суддя на законних підставах дійшла висновку про те, що наведене у своїй сукупності та взаємозв`язку, безсумнівно доводить факт перебування ОСОБА_1 , перед озвученням йому поліцейським вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння, у статусі водія, а транспортного засобу в русі. 
Також суддею цілком слушно зазначено про те, що саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавцем на водіїв транспортних засобів, у правовому полі, покладено додаткові обов`язки. Відтак, сама по собі причина зупинки транспортного засобу, незгода водія із такою, або ж необізнаність про це, жодним чином не позбавляє його прямо передбаченого п. 2.5 ПДР обв`язку, на вимогу працівника поліції, пройти огляд на стан сп`яніння який, у цьому конкретному випадку, ОСОБА_1 виконаний не був, що і слугувало підставою притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, вважаю висновки суду про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними, а оскаржувану ним постанову судді - законною, при винесенні якої не було допущено порушень вимог КУпАП, які могли б вплинути на законність висновків суду, у тому числі, і у частині накладеного стягнення, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції – без зміни.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2023 року щодо нього – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя