Справа № 466/10824/23                                Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б. 
Провадження № 33/811/1631/23                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Усачука Андрія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Усачука Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.
Згідно постанови, ОСОБА_1 , 20 травня 2023 року о 09:06 год. у м. Львові по вул. Шевченка, 42А, керував транспортним засобом марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву на обличчі, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я (кабінет медичних оглядів водіїв транспортних засобів) на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №001041 від 20 травня 2023 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Усачук А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вважає постанову суду першої інстанції протиправною та такою, що підлягає скасуванню. ОСОБА_1 не визнає факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наголошує, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки водієві не було повідомлено причини зупинки, зупинено водія безпідставно, не роз`яснено права та обов`язки, не надано можливості скористатися правовою допомогою, до матеріалів справи не долучено направлення, окрім того лікарем не складено акт медичного огляду.
Звертає увагу, що судом не повно досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи, окрім того такий є неналежним доказом, оскільки оформлений з порушенням «Порядку застосування портативних відео реєстраторів та карт пам`яті до них, їх обліку зберігання та видачі відеозаписів», окрім того даний відеозапис не засвідчено ЕЦП, а у протоколі відсутні дані, щодо долучення даного відеозапису.
Повідомляє, що ОСОБА_1 не зміг здати біологічне середовище «сечу», у зв`язку із відсутністю фізіологічної потреби, висловлював бажання здати «кров», що було проігноровано лікарем.
Зазначає, що висновок на стан алкогольного сп`яніння було складено з порушенням інструкції, оскільки такий складено по спливу двох годинного терміну з моменту виявлення підстав для проведення огляду. 
Повідомляє, що у працівників поліції було упереджене ставлення до водія.
24 листопада 2023 року у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Усачук А.В. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Усачука А.В.,який просила проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №053876 від 20 травня 2023 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Superb» д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідала обстановці, зіниці очей, що не реагували на світло, не природня блідість шкірного покриву обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001041 від 20 травня 2023 року (а.с. 2), з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння;
- рапортом працівника поліції (а.с. 4), відповідно до якого працівниками поліції було зупинено автомобіль «Skoda Superb» д.н.з НОМЕР_1 , у зв`язку із наявною інформацією, що водій даного транспортного засобу міг перебувати в стані сп`яніння, під час опитування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, в кабінеті огляду водія він відмовився від огляду;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №7022404 від 20 травня 2023 року (а.с. 5), відповідно до якої водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 г ПДР України, дана постанова у встановленому законом порядку не оскаржена;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу о 9 год. 06 хв. 20 травня 2023 року, під керуванням ОСОБА_1 , опитування водія, під час якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей які не реагували на світло), після чого працівниками поліції запропоновано водієві проти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився, в медичний заклад водія було доставлено працівниками поліції о 9 год. 40 хв. 20 травня 2023 року, після чого він пройшов клінічне обстеження під час якого повідомив, що не може здати сечу, у зв`язку із відсутністю фізіологічної потреби (не повідомляв, що дана ситуація пов`язана із вживанням ліків чи певним захворюванням), затягував час, внаслідок чого лікарем було зафіксовано дії водія, що свідчили про його відмову від проходження огляду, працівниками поліції водієві роз`яснено права та обов`язки, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлено ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, надано можливість надати пояснення, вилучено посвідчення водія, відсторонено водія від керування транспортним засобом.
Доводи апелянта, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки водієві не було повідомлено причини зупинки, зупинено водія безпідставно, не роз`яснено права та обов`язки, не надано можливості скористатися правовою допомогою, апеляційним судом розцінюються критично, оскільки такі спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що працівники поліції повідомляли водієві причину зупинки, роз`яснено права та обов`язки, надано можливість скористатися правовою допомогою.
Аргументи сторони захисту, що в матеріалах справи відсутнє письмове скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння, не береться до уваги апеляційним судом.
Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовини є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я.
Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів судової справи.
Покликання апелянта на те, що лікарем не було складено акт медичного огляду, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки відповідно до п.19 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Разом з тим, доручення даного акту до матеріалів судової справи не передбачено.
Доводи про відсутність даних щодо технічних засобів, за допомогою яких здійснювалася відеофіксація, є необгрнутованими, оскільки диспозиція ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Окрім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення
За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№053876 від 20 травня 2023 року (а.с. 1), а саме опитування водія та пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та дії водія, які вказували на відмову від проходження огляду.
Аргументи сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, виконував всі вказівки лікаря та з фізіологічних причин не зміг здати сечу для аналізу, у зв`язку з чим пропонував взяти в нього зразок крові для аналізу, не беруться до уваги апеляційного суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження, відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд, при цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.
Окрім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища «кров» використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
З наявного у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 , працівниками медичного закладу було роз`яснено, що для проведення швидкого експрес-тесту на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати сечу, на що він не погодився та намагався затягнути час уникнути від проведення тестування.
Аргументи апелянта, що висновок лікаря було складено з порушенням п. 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», апеляційний суд розцінює критично.
Відповідно до п. 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками патрульної поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу через 40 хвилин після виявлення ознак наркотичного сп`яніння, що відповідає вимогам п. 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції «№1452/735 від 9 листопада 2015 року.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Покликання адвоката на ту обставину, що ОСОБА_1 згідно довідки д.мед.н., професора кафедри неврології ЛНМУ ім. Д. Галицького, керівника Львівського обласного проте епілептичного центру (а.с. 34-35), проходить медикаментозне лікування з приводу певного захворювання та у зв`язку із цим не зміг здати зразок біологічного середовища «сечі», розцінюються апеляційним судом критично, оскільки відповідно до листа від 18 серпня 2023 року КНП ЛОР ЛОМЦ Превенції та терапії Узалежнень (а.с.54), якщо водія було доставлено патрульною поліцією з підозрою на сп`яніння, при ясній свідомості, всебічно орієнтованим та він на протязі двох годин не зміг здати аналіз сечі, то можна вважати, що обстежуваний відмовився від здачі біологічного середовища. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Усачука А.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
постанову Шевченківського районного суд м. Львова від 25 жовтня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Усачука Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         Партика І.В.