ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/9017/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року в адміністративній справі №160/9017/23    (головуючий суддя І-ї інстанції  Захарчук-Борисенко Н.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 28.04.2023 року через підсистему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду  з  позовом до Одеської митниці,  в  якій просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200359/2 від 19.11.2022 року.
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001227 від 19.11.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за умовами Контракту, укладеного позивачем, ціна на товар включає в себе вартість пакування, у зв`язку із чим відсутні підстави для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за Товар, при визначені митної вартості Товару. В данному випадку умови оплати не є визначальними, оскільки незалежно від того, яка встановлена відстрочка платежу, від якого моменту рахується, або яка встановлена попередня оплата, відповідні суми повинні бути включені до митної вартості, що і було зроблено декларантом (Позивачем), що підтверджується поданим під час декларування Інвойсом від 09.09.22 року №ML2022067/68/81. Копія митної декларація країни відправлення надається лише на письмову вимогу органу доходів і зборів та лише у випадку коли подані у відповідності до ч. 2 ст. 53 документи містили розбіжності та були наявні ознаки підробки.

Рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного  суду від 13 червня 2023 року  в  задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну  скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення  позовних вимог з підстав, зазначених в позові.  
Крім того, в апеляційній скарзі позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у розмірі                        13751,25 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., а також судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 20626,88 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000 грн..
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги апеляційної скарги  залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. 
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 30487219) є юридичною особою, зареєстроване з 19.07.1999 року, місцезнаходження: Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр.Олександра Поля, буд. 40. (а.с. 21)
Відповідач - Одеська митниця є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Митним кодексом України повноваження.
08.11.2019 року між ТОВ «АТБ-маркет» та YIWU MENGLONG IMPORT AND EXPORT CO., LTD., Китай,  укладено контракт №3368-YM/CN на поставку продукції, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених у контракті. Товар, який постачається за цим контрактом, повинен бути виготовлений і поставлений партіями відповідно до вимог, на умовах та за цінами, які зазначені у додатках та специфікаціях до контракту, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 2.1. цього Контракту найменування, кількість та ціна товару, який постачається цим контрактом, зазначаються у специфікаціях до цього контракту, які підписуються обома сторонами на кожну поставку товару та є невід`ємною частиною цього контракту. Зміна ціни товару після підписання обома сторонами відповідної специфікації можлива лише за взаємною згодою обох сторін.
Відповідно до пунктів 4.1. - 4.2. Контракту товар за цим контрактом повинен бути поставлений на умовах FOB-NINGBO, КНР, згідно з Правилами «Інкотермс 2010» протягом 45 календарних днів з моменту підписання специфікації до контракту. Продавець зобов`язаний передати разом із товаром (або одночасно з відвантаженням товару надіслати покупцю поштою або за допомогою служби кур`єрської доставки) оригінали наступних товаросупровідних документів на товар: рахунок-фактуру (інвойс); міжнародна автомобільна накладна CMR (при перевезенні товару автомобільним транспортом), коносамент (при перевезенні товару морським транспортом); сертифікат походження товару (якщо товар походить з Європейського Союзу – сертифікат з перевезення товару .1); пакувальний лист; документи, які підтверджують якість та безпеку товару згідно із вимогами законодавства України, що діють для даного виду товару (сертифікат якості, декларація виробника товару, санітарний сертифікат, а за необхідності – також і інші документи); засвідчена продавцем копія митної декларації відправника товару.
Відповідно до п.3.1. Контракту, якщо у специфікації до цього контракту не зазначені інші умови, оплата товару за цим контрактом здійснюється покупцем в доларах США у формі банківського переказу на рахунок продавця.
Між компанією YIWU МЕNGLONG IMPORT AND EXPOR CO., LTD. та ТОВ «АТБ-маркет» підписано Специфікацію №181 від 09.09.2022 року до Контракту №3368-YМ/CN від 08.11.2019 року, відповідно до якої сторонами погоджено поставку на загальну суму 221117,60 дол.США наступного товару:
- капці жіночі, арт. YMSP201216-37/Women's slippers, closed toe, у кількості - 6816, вартістю за одиницю - 1,4400 дол. США, загальна сума – 9815,040 дол.США;
- капці кімнатні дитячі, арт. YMSP201216-59/ Slippers for children, у кількості - 6816, вартістю за одиницю – 1,7600 дол. США, загальна сума – 11996,160 дол.США;
- капці кімнатні дитячі, арт. YMSP210319-9/Slippers for indoor children, у кількості - 5760, вартістю за одиницю – 1,7400 дол. США, загальна сума – 10022,400 дол.США;
- капці -чобітки жіночі,арт. YMSP201230-105-1/Slippers boots for women, у кількості - 6816, вартістю за одиницю – 1,5500 дол. США, загальна сума – 10564,800 дол.США;
- органайзер косметичний для ватних дисків/паличок, арт. YMJB201119-16 / Cosmetic organizer for cotton pads, у кількості - 6624, вартістю за одиницю – 0,7800 дол. США, загальна сума – 5166,720 дол.США;
- набір шапка та баф, арт. YMHT201231-71-72-73-74/Set of hat and scarf, у кількості - 8000, вартістю за одиницю – 2,0800 дол. США, загальна сума – 16640,000 дол.США;
- рукавички в`язані жіночі, арт. YMGL201229-44-45/Gloves for women, у кількості - 12240, вартістю за одиницю – 0,8800 дол. США, загальна сума – 10771,200 дол.США;
- капці чоловічі кімнатні закриті, арт. YMSP2003-02/Men's indoor slippers, у кількості - 6816, вартістю за одиницю – 1,2900 дол. США, загальна сума – 8792,640 дол.США;
- капці чоловічі кімнатні закриті, арт. YMSP2003-09/Slippers for men, у кількості - 8016, вартістю за одиницю – 1,0800 дол. США, загальна сума – 8657,280 дол.США;
- капці чоловічі кімнатні закриті, арт. YMSP201216-15/Slippers for men, у кількості - 6816 вартістю за одиницю – 1,3200 дол. США, загальна сума – 8997,120 дол.США;
- капці жіночі кімнатні з вушками, арт. YMSP2003-06/Women's slippers, у кількості - 6816 вартістю за одиницю – 2,1500 дол. США, загальна сума – 14654,400 дол.США;
- шапка утеплена, арт. YMHT211227-2 /Knitted hat, у кількості - 12000 вартістю за одиницю – 1,5700 дол. США, загальна сума – 18840,000 дол.США;
- набір посуду з бамбуку, арт. BFMLNG-1/Kids Bamboo Fiber Cutlery Set Plate, у кількості – 528 вартістю за одиницю – 2,6400 дол. США, загальна сума – 1393,920 дол.США;
- кофта флісова, арт. YMTC210315-1/Fleece jamper, у кількості – 3744 вартістю за одиницю – 4,3900 дол. США, загальна сума – 16436,160 дол.США;
- штани жіночі утеплені, арт. YMTM210308-6/Pants for women, warmed, у кількості – 2632 вартістю за одиницю – 4,3800 дол. США, загальна сума – 11528,160 дол.США;
- рукавиці чоловічі, арт. YMGL210304-1-2-34/ gloves for men, у кількості – 6480 вартістю за одиницю – 1,8500 дол. США, загальна сума – 11988,000 дол.США;
- рукавички в`язані дитячі, арт. MDGH19-022/Children's knitted gloves, у кількості – 22800 вартістю за одиницю – 0,4300 дол. США, загальна сума – 9804,000 дол.США;
- рукавички жіночі на мотузочці, утеплені, арт. YMGL211203-36/ Gloves for women, у кількості – 6600 вартістю за одиницю – 2,1400 дол. США, загальна сума – 14124,000 дол.США;
- капці кімнатні чоловічі закриті, арт. YMSP2003-14/Slippers for men , у кількості – 6816 вартістю за одиницю – 1,6100 дол. США, загальна сума – 10973,760 дол.США;
- фоторамка, арт. YMPF210426-40-50/Photo frame, у кількості – 8820 вартістю за одиницю – 0,9200 дол. США, загальна сума – 8114,400 дол.США;
- капці кімнатні дитячі, арт. YMSP210319-9/Slippers for indoor children, у кількості – 1056 вартістю за одиницю – 1,7400 дол. США, загальна сума – 1837,440 дол.США.
З метою митного оформлення поставки товару за Специфікацією №181 від 09.09.2022 року ТОВ «АТБ-Маркет» подано до Одеської митниці митну декларацію №22UА500500042786U2 від 18.11.2022 року.
У графі 22 МД заявлена митна вартість товару визначена  за ціною контракту у сумі 221117,60 дол.США., умови поставки – FOB UA NINGBO (графа 20).
За митною декларацією ІМ 40 ДЕ №22UА500500042786U2 від 18.11.2022 року товар імпортований ТОВ «АТБ-Маркет» від відправника/експортера компанії YIWU МЕNGLONG IMPORT AND EXPOR CO., LTD., China, на підставі зовнішньоекономічного контракту №3368-YМ/CN від 08.11.2019 року, Специфікації №181 від 09.09.2022 року, інвойсу ML2022067/68/81 від 09.09.2022 року тощо.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками), митним органом встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.
Декларанту повідомлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200359/2, а саме:
1) відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
2) згідно з п.3.1.1 зовнішньоекономічний договір (контракт) №3368-YМ/CN від 08.11.2019 року товар повинен бути оплачений 100% від суми, зазначеної в Специфікації від 09.09.2022 року №181, умови оплати зазначено - 100% протягом 30 днів від дати коносаменту (коносамент до митного оформлення наданий не був);
3) у розділі 4 п.4.2.6 зовнішньоекономічного договору від 08.11.2019 року №3368-YM/CN зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення, така  декларація відсутня.
З огляду на викладене, а також спрацювання автоматизованою системою аналізу управління ризиками відповідних форм митного контролю щодо вжиття заходів з метою перевірки числових значень складових митної вартості товарів, відповідно до пункту 3 статті 53 Митного кодексу України декларанту поставлено вимогу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) каталоги, специфікації фірми-виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення.
На повідомлення митного органу позивачем 18.11.2022 року надіслано: коносамент, копію експортної країни відправлення, комерційну пропозицію, банківський платіжний документ та лист ТОВ «АТБ-маркет» №1811-2 від 18.11.2022 року, в якому зазначено, що інших документів не буде надано. У наданій копії митної декларації країни відправлення відсутній переклад, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, у копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, а  відтак відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ, розбіжності не спростовано.
З метою забезпечення повноти оподаткування контролюючим  органом проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості митного оформлення даним СЗЕД є більшим та становить по товару № 1 – 13,35 дол.США/кг нетто або 2,8431 дол.США/пара (МД від 31.10.2022 № UA205170/2022/23006) ніж заявлено декларантом 8,61 дол.США/кг нетто або 1,83 дол.США/пара (а.с. 34).
Одеською митницею також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001227, якою відмовлено у митному оформлені товару за МД №22UА500500042568U2 (а.с. 33).
Товар випущено у вільний обіг за митною декларацією №22UА500500042568U2 від 18.11.2022 року.
02.02.2023 позивач звернувся до Одеської митниці із заявою (вих. №М-2023-0545), в якій виклав заперечення щодо наявності розбіжностей (а.с. 7-9).
Листом від 09.02.2023 року №7.10-3/28.5-02/13/2040 Одеською митницею повідомлено позивачу, що не має підстав у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару та скасуванні рішення про коригування митної вартості.
Не погодившись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у митному оформленні товару, позивач оскаржив їх до суду.

          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивачем при поданні митної декларації до митного оформлення не надано митну декларацію країни відправлення товару. Крім того, не надано перекладу такої копії митної декларації країни відправлення, яка була надана позивачем на вимогу митного органу. Суд першої інстанції також вказав, що декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ та не спростовано розбіжності у митних документах, а також здійснено оплату не в порядку, встановленому договором та не надано коносамент. Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган правомірно прийняв рішення про коригування митної вартості та картку відмови.    
 
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до  статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Положеннями частини 8 статті 52 Митного кодексу України визначено, що у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Згідно зі статтею 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Приписами статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Враховуючи наведені вище норми права, можна дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Як вбачається з матеріалів справі, під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Апеляційний суд, дослідивши картку відмови в прийнятті митної декларації та надані позивачем документи для митного оформлення, зазначає про таке.
Згідно ст. 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Позивачем при поданні митної декларації до митного оформлення не надано митну декларацію країни відправлення товару. 
На вимогу митного органу, ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» додатково направило заяву                       №М-2023-0545 від 02.02.2023 року, до якої долучено копію митної декларації країни відправлення, що наявна у матеріалах справи, проте не надано переклад такого документа.
Разом з тим, у наданій копії митної декларації країни відправлення відсутній переклад, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку, а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що декларантом не подано усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ та не спростовано наявні розбіжності.

В позові та апеляційній скарзі позивач посилається на те, що митні органи не можуть висувати вимоги до форми та реквізитів іноземних офіційних документів в обгрунтування своїх сумнівів, а оскільки китайська мова (мова заповнення митної декларації країни відправлення) є мовою міжнародного спілкування, переклад такого документу не є необхідним.
Колегія суддів вважає, що такі доводи суперечать вимогам Митного кодексу України щодо форми та змісту документів, які необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, а тому не приймає їх до уваги.

Щодо оплати за товар, суд першої інстанції зазначив, що згідно з п.3.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) №3368-YМ/CN від 08.11.2019 року товар повинен бути оплачений 100% від суми, зазначеної в Специфікації протягом 20 календарних днів від дати митного оформлення товару в Україні. Проте, у наданої до митного оформлення Специфікації від 09.09.2022 року №181 умови оплати зазначено – 100% протягом 30 днів від дати коносаменту, однак коносамент до митного оформлення наданий не був.
Апеляційний суд погоджується з висновками  суду  першої інстанції, що позивачем здійснено оплату не в порядку, встановленому договором. Крім того, не надання коносаменту до митного оформлення, унеможливлює визначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактична сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Скаржник зазначає, що умови оплати безпосередньо не стосуються ціни товару, а митний орган зобов`язаний перевіряти лише числове значення митної вартості, а не порядок (умови) оплати за товар.
Вказані доводи апеляційний суд вважає необгрунтованими з огляду на наведені вище обставини. 
Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Приписами частини другої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України).
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).
Як вбачається з оскаржуваного рішення, в ньому міститься посилання на проведення таких консультацій.
Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що у пункті 33 оскаржуваного рішення зокрема вказано, що у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статті 59 МКУ неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) – за резервним методом
Таким чином, митний орган, встановивши подання позивачем неповного пакету документів для митного оформлення, правильно дослідив первинні документи, які подані позивачем, та правомірно застосував резервний метод та належним чином підтвердив, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми та такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Вказані вище обставини скаржником не спростовані ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.
З огляду на вказані обставини в їх сукупності, апеляційний  суд погоджується із  висновком суду першої інстанції  про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.    
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та  обгрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишено без  змін, відповідно до  статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України  розподіл  судових витрат не змінюється.

Керуючись статтями 77, 139, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року в адміністративній справі №160/9017/23 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року в адміністративній справі №160/9017/23 залишити без змін. 
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку  безпосередньо  до  Верховного  Суду  протягом  тридцяти  днів. 

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко