УХВАЛА

16 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа № 120/16747/21-а
адміністративне провадження № К/990/32247/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016  року по 16 червня 2016 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;
- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016  року по 16 червня 2016 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року позов задоволено.
Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 09 травня 2023 року залишено апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 без руху. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року повернуто особі, яка її подала.
Військова частина НОМЕР_1 повторно подала апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2023 року залишено без руху, у зв`язку з відсутності заяви про поновлення пропущеного строку.
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року відмовлено. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року залишено без руху.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у цій справі.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, скаржник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, надіславши її за допомогою підсистеми «Електронний суд» 25 вересня 2023 року. Заявник касаційної скарги просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
Так, скаржник, обґрунтовуючи касаційну скаргу, зазначає, що про ухвали суду апеляційної інстанції від 09 травня 2023 року та від 31 травня 2023 року він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень. 
Заявник касаційної скарги наголошує, що ці ухвали направлені йому на неправильну електронну пошту, а офіційна електронна пошта у військовій частині НОМЕР_1 з`явилась лише 12 вересня 2023 року. 
З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає наступне. 
Предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції від 12 вересня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку може бути оскаржена, зокрема, ухвала суду апеляційної інстанції   про відмову у відкритті    апеляційного провадження.
У касаційній скарзі відповідачем зазначено, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної у поставні Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №9901/471/19, отже, касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з якою підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Абзацом 3 пункту 4 частини другої статті 330 КАС України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Суд звертає увагу заявника, що ним в суді касаційної інстанції оскаржується ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року, проте в касаційній скарзі викладені обставини щодо неотримання відповідачем ухвал суду апеляційної інстанції від 09 травня 2023 року та 31 травня 2032 року, які не пкредували прийняттю ухвали від 12 вересня 2023 року.
Доводів та аргументів щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що стало наслідком неправильного постановлення, на думку скаржника, ухвали від 12 вересня 2023 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження, заявником не зазначені, а Судом - не встановлені. 
Так, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.
Отже, дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі відповідач не зазначив і не обґрунтував, в чому саме полягає порушення норм процесуального права, яку допустив, на думку скаржника, суд попередньої інстанції при постановленні ухвали від 12 вересня 2023 року.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.          
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження, а тому не викладення у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням заявником у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме не обґрунтовано, які саме норми матеріального права неправильно застосовані судом чи які норм процесуального права ним порушені при постановлені ухвали від 12 вересня 2023 року, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	                                   С.А. Уханенко