13.11.23
33/812/501/23
Провадження № 33/812/501/23                                 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП 
Головуючий у першій інстанції                                 Цуркан Р. С.
Доповідач апеляційного суду                                 Ямкова О. О.         

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
13 листопада 2023 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд
у складі: головуючої – судді                 Ямкової О. О.,
за участю: секретаря Біляєвої В. М., 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Пірога С. В. на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до змісту постанови, що оскаржується, суддя першої інстанції визнав доведеною вину ОСОБА_1 в тому, що 1 липня 2023 року близько 21:40 години він, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 , у місті Миколаєві, по вулиці 6 Слобідській, 81, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою відеозапису патрульними поліцейськими.
Суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом серії ААД №416311 від 1 липня 2023 року.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Пірог С. В. просить скасувати постанову із закриттям провадження у справі за відсутністю доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
На думку апелянта, постанова винесена без повного з`ясування судом всіх фактичних обставин. Зазначає, що додані до матеріалів справи докази не є належними, так як не підтверджують порушення ОСОБА_1 встановленого порядку керування транспортним засобом. Представниками поліції зафіксовано ОСОБА_1 , який сидить у автомобілі, що не рухається. Інших доказів у справі немає.
Нажаль, суддя зазначених доводів захисника не врахував, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
У судове засіданні суду апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисник Пірог С. В. не з`явилися, про дату та час слухання повідомлені належним чином. Від захисника надійшла заява про відкладення слухання справи з причин його участі у розгляді іншої справи у іншому суді, що не завадило йому з`явитися особисто до канцелярії апеляційного суду та надати додаткові пояснення у справі у день її слухання безпосередньо перед судовим засіданням. Тому слухання справи проведено згідно до положень статті 294 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 , від якого заяв та клопотань не надходило, та за відсутності захисника Пірога С. В., яким надана перевага участі в одній справі перед іншою, що не є поважною причиною неявки до суду за особисто поданою ним скаргою.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. 
При тому суддя надає оцінку усім доказам у справі у їх сукупності та не поділяє докази на належні чи неналежні, як помилково стверджував захисник у поданій ним скарзі. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, та на вимогу поліцейських відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не підписано (а.с.1) за оспоренням ним факту керування транспортним засобом, внаслідок чого усно заявлено про те, що він лише сидів в автомобілі у дворі будинку, до якого вийшов за цигарками. 
Дійсно, чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху України, не містить чіткого визначення терміну «керування транспортним засобом». 
На сьогодні Закон України «Про дорожній рух», який є основоположним нормативно – правовим актом, згадує лише про водіїв. 
Згідно з Правилами дорожнього руху України водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таке визначення наведено лише в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом – це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа
транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою
буксирування.
За пунктом 1 статті 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74 зазначено, що «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».
За висновком КАС в складі ВС від 20.02.2019, висловленим ним у постанові при розгляді справи №404/4467/16-а, визначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування». 
Тобто транспортний засіб до його зупинки має знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останнє рухається, в тому числі при буксировці, або керуванні водієм автомобілем при його русі із допомогою застосування фізичної сили людини. 
Таким чином керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху – для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Втім, не заперечуючи «проти свого особливого стану» та фіксації на відеозапису в руках ОСОБА_2 пляшки горілки, особа, відносно якої складено протокол, заперечував рух свого автомобіля під своїм керуванням, так як транспортний засіб стояв на парковці внутрішнього закритого двору будинку. Тому ОСОБА_2 разом зі своїм захисником вважав недоведеним факт вчинення ним керування автомобілем з наявними у нього ознаками алкогольного стану.
Такі обставини ОСОБА_2 усно пояснені і працівникам поліції, та містяться на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських.
З цих відеозаписів вбачається, що поліцейський автомобіль заїжджає на прибудинкову територію двору, де стоїть автомобіль із зачиненими дверцятами та двигуном, який працює. На вимогу поліцейських відчинити автомобіль, з нього виходить ОСОБА_2 , який пояснює, що нікуди за кермом не їздив. Представниками поліції роз`яснено ОСОБА_2 , що патруль був викликаний свідком за лінією «02», з посиланням на керування цим автомобілем Особою, яка вживає алкогольні напої (а.с.5).
В той же час особу свідка представниками поліції не встановлено. Телефонний дзвінок зроблено на лінію «102» анонімно. 
З роздруківки про виклик патрульної поліції вбачається, що свідок, особа якого у справі не встановлена, прибув у той же двір на таксі, де у нього під час бесіди з особою, яка знаходилася в автомобілі марки «Mercedes-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 , у тому ж дворі та якого свідок ідентифікував як водія, виник словесний конфлікт. Після того невідомий свідок викликав поліцію та заявив, що водій автомобіля «Mercedes-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та продовжує вживати алкоголь за кермом.
За таких обставин, суддя при прийнятті судового рішення, не врахував відсутність у справі даних про рух автомобіля «Mercedes-Benz E200» під керуванням ОСОБА_1 .. Факт чого не зафіксовано ні за допомогою відеозапису представниками поліції, ні за змістом виклику на лінію «02» або будь-яким іншим способом. 
Натомість надані ОСОБА_1 усні пояснення поліцейським, які містяться на відеозапису, є послідовними та узгоджуються як з роздруківкою з лінії «102», так і з відеозаписом та свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але відмовився від проходження огляду, у зв`язку з невиконанням ним на час фіксації правопорушення функції водія. Факт вживання алкогольних напоїв під час сидіння в автомобілі, який не рухається, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
За такого, дослідивши усі докази, що є у справі в їх сукупності відповідно до вимог статті 251 КУпАП, апеляційним судом не встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Оскільки суд розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, то наявність у діях цієї ж особи будь-якого іншого складу правопорушення, передбаченого Особливою частиною КУпАП, не має правового значення.
На підставі наведеного постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
У зв`язку із закриттям провадження у справі усі інші доводи апелянта правового значення не мають.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Пірога С. В. задовольнити.
Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2023 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом серії ААД №416311 від 1 липня 2023 року скасувати, та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду         О. О. Ямкова