УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 494/1789/21
провадження № 51 - 6772ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвали Березівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2022 року та Одеського  апеляційного суду від 12 липня 2022 року, з клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2022 року задоволено клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження №12017160260000229 від 07 червня 2017 року закрито.
Ухвалою також залишено без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок скоєння кримінального проступку.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 відносяться до категорії кримінальних проступків та з моменту його вчинення минули строки давності, передбачені п.1 ч.1 ст. 49 КК. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду рішення місцевого суду залишено без зміни.
Потерпіла ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вищезазначених судових рішень у касаційному порядку. Крім того, потерпіла просить поновити їй строк на касаційне оскарження. В обґрунтування свого клопотання вказує, що нею були виявлені нові обставини у справі, які судами першої та апеляційної інстанцій до уваги не були взяті. 
Перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 КПК, та за відсутності підстав для його поновлення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
За приписами ч. 1 ст. 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також Суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК  містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Вирішуючи питання про поважність причин пропуску засудженим строку на касаційне оскарження колегія суддів виходить із наступного.
З оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції видно, що апеляційний  розгляд  кримінального провадження щодо ОСОБА_7 12 липня 2022 року судовий розгляд, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК, проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_4 , а також обвинуваченого ОСОБА_6 , які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток та смс-повідомлень, у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали.
Однак, із касаційною скаргою потерпіла звернулася лише 04 грудня 2023 року, тобто поза межами строку касаційного оскарження.
При цьому, зі змісту клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вбачається, що потерпілою не наведено будь-яких обставин, у розумінні статті 117 КПК, які б не залежали від його волевиявлення, та були б пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися з касаційною скаргою.
Також Верховний Суд зазначає, що порядок провадження за нововиявленими обставинами передбачено главою 34 КПК. Вичерпний перелік обставин, які можуть бути визнані нововиявленими, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК.Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК, у зв`язку з закінченням строків давності ухвалою Березівського районного суду Одеської області, а тому потерпіла не позбавлена права звернутись до місцевого суду для розгляду її заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого рішення суду.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути потерпілій, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження, а підстав для його поновлення немає.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити потерпілій ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвал Березівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2022 року та Одеського  апеляційного суду від 12 липня 2022 року.
Повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                       ОСОБА_2                                   ОСОБА_3