КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року                                                                                                     місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 372/2808/23
номер провадження: 33/824/4800/2023
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю:
секретаря судового засідання - Мазурок О.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Таранова Станіслава Ігоровича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року та постановити нове рішення, яким закрити провадження в адміністративній справі відносно нього за                   ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Водночас, 08 вересня 2023 року, тобто до подання апеляційної скарги, ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції заяву про поновлення строку оскарження, в якій зазначає, що про постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року він дізнався лише 08 вересня 2023 року коли прибув до суду першої інстанції з метою дізнатися про хід справи. Вказує, що напередодні, тобто 07 вересня 2023 року, його зупинили працівники патрульної поліції, які йому  повідомили, що його позбавлено права керування транспортними засобами на підставі рішення суду.
Вказує, що він неодноразово намагався зв`язатися із першим захисником у справі Агаповим Д.А. , але марно. 07 липня 2023 року він прибув до суду першої інстанції особисто, де подав заяву про отримання матеріалів справи та постанови суду, якщо її винесено. Однак йому відмовили у цьому, тому що його заяву мав підписати суддя та йому запропонували              зателефонувати наступного дня. Проте додзвонитися до суду було неможливо. Зазначає, що хоча він і мав угоду з адвокатом про надання правової допомоги, але його адвокат не  повідомив, що суд першої інстанції виніс постанову у справі щодо нього. Тому 07 липня 2023 року він уклав угоду з іншим адвокатом Стельникович С.А. і лише 08 вересня 2023 року йому з постанови районного суду стало відомо, що вказаний адвокат в судове засідання не з`явився. Також вказує, що він не був повідомлений про те, що адвокат Стельникович С.А. подавав апеляційну скаргу на постанову судді  Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року, а також про те, що апеляційним судом  апеляційна скарга його захисника не розглядалася через відмову у поновленні строку оскарження.
Наголошує, що про існування постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року йому не було відомо до 07 вересня 2023 року. Апеляційну скаргу подавав адвокат та до теперішнього часу останній не надавав йому інформацію по справі. Тому після зустрічі із працівниками патрульної поліції 07 вересня 2023 року, він вирішив самостійно звернутися до суду для вивчення матеріалів справи.
Вказує, що27 червня 2023 року до Обухівського районного суду Київської області його захисником - адвокатом Агаповим Д.А. було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке було помилково підписано 27 липня 2023 року, а також помилково виданий ордер адвоката від 27 липня 2023 року, тобто датою, яка ще не настала. За таких обставин, суддя місцевого суду вважав, що повноваження адвоката у даній справі відсутні та не відклав розгляд справи.
Зазначає, що при розгляді справи у суді першої інстанції він не був присутнім. На його поштову адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 та на поштову адресу його місця реєстрації: АДРЕСА_2 , постанова судді від 28 червня 2023 року не надходила, у зв`язку із тим, що суддя місцевого суду у постанові неправильно вказав адресу його місця проживання та направив постанову на невірну адресу його проживання, а саме: АДРЕСА_3 . Тому даний лист був повернутий до суду першої інстанції  з  відміткою на поштовому конверті  - неправильно зазначену адресу.
Вказує, що 07 липня 2023 року він звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу копії постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року та того ж дня, тобто 07 липня 2023 року, він уклав з адвокатом                 Стельниковичем С.А договір про надання правової допомоги. Лише 24 липня 2023 року  адвокат Стельникович С.А. отримав копію постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року, оскільки зі слів секретаря суду така постанова вже ним начебто була отримана у відділені АТ «Укрпошта». У подальшому адвокат Стельникович С.А. подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами вищевказаної справи.
Враховуючи, що постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Стельникович С.А. отримав в суді першої інстанції лише 24 липня 2023 року, то заявник вважає, що наявні підстави для поновлення йому процесуальних строків на подання апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Таранова С.І., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня року щодо ОСОБА_1 та просили його задовольнити, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання, вважаю, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні, з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що 18 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №076124 від 18 червня 2023 року за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з яким йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і йому було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у районному суді міста Обухів за викликом (а.с.1). 
Розгляд справи в суді першої інстанції було призначено на 28 червня 2023 року.
26 червня 2023 року ОСОБА_1 особисто ознайомився з матеріалами справи, але без відеозапису, що підтверджується його розпискою у клопотанні, поданого 26 червня 2023 року до суду першої інстанції. На цьому ж клопотанні міститься запис про те, що 27 червня 2023 року адвокат Агапов Д.А. отримав запис відеоматеріалу (а.с.12).
27 червня 2023 року адвокатом Агаповим Д.А. подано до місцевого суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.13).
Постанова судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року у даній справі щодо ОСОБА_1 була винесена 28 червня 2023 року за його відсутності.
Водночас прийняття суддею місцевого суду рішення у справі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , з урахуванням того, що йому було відомо про це судове провадження, узгоджується з вимогами ст.268 КУпАП.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Процедура реалізації вказаної конституційної норми в даному випадку знаходить свій вираз у ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Тобто дана норма чітко пов`язує вирахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.
Таким чином, з урахуванням положень ст.294 КУпАП, останній строк подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, було 10 липня 2023 року.
З матеріалів справи вбачається, що вперше з апеляційною скаргою на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року захисник      ОСОБА_1 - адвокат Стельникович С.А. звернувся 02 серпня 2023 року, тобто з пропуском встановленого ч.2 ст.294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови. 
Постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року апеляційну скаргу повернуто захиснику Стельниковичу С.А., у зв`язку з відмовою у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року (а.с.39-42).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
У рішенні ЄСПЛ від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.
При вирішення питання поновлення строку оскарження суди мають забезпечувати дотримання балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.
Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Вказаною вище практикою ЄСПЛ, яка є преюдиційною, встановлено, що, якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.
Як установлено вище, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у тому числі, про судове засідання, призначене на 28 червня 2023 року, в якому була прийнята оскаржувана постанова судді.
Тому з урахування вимог чинного законодавства, та прецедентної практики ЄСПЛ, ОСОБА_1 був зобов`язаний проявляти належну зацікавленість у результатах розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що дану апеляційну скаргу на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції 22 вересня 2023 року (а.с.52-72), тобто із пропуском встановленого законом строку. 
У той же час, 08 вересня 2023 року, тобто до подання цієї апеляційної скарги, ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції заяву про поновлення строку оскарження.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від                         20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами. Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Однак ОСОБА_1 у клопотанні таких поважних причин не навів.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що строк на апеляційне оскарження ним було пропущено через те, що повний текст оскаржуваної постанови йому не надходив, оскільки суд першої інстанції надіслав копію постанови на невірну адресу його місця проживання, з  текстом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 08 вересня 2023 року, а до цього його захисник - адвокат Стельникович С.А. не повідомив йому про те, що він отримав вказану постанову 24 липня 2023 року та в подальшому подав апеляційну скаргу на постанову судді  Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року, самі по собі не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що 10-денний строк на оскарження було пропущено з поважних причин, оскільки відповідно до вимог закону, вказаний строк обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.
До того ж відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 самостійно здійснив вибір адвоката для отримання належної правової допомоги у справі про адміністративне правопорушення, а тому він взяв на себе ризики вчинення чи не вчинення його захисником процесуальних дій у даній справі.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року ще 07 липня 2023 року, оскільки цього дня ним було подано особисто письмову заяву до суду першої інстанції, в якій він просив  видати йому копію постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року в адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
У вказаній заяві він зазначив, що копію рішення отримає особисто (а.с.23).
Інших обставин, які б могли свідчити про те, ОСОБА_1 з об`єктивних причин дійсно не мав можливості подати апеляційну скаргу на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року у встановлений законом строк, судом апеляційної інстанції не встановлено.
З огляду на вищенаведене, незважаючи на обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки, як зазначено вище, в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б дозволяли зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин.
У зв`язку з цим, оскільки суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 , то подана апеляційна скарга на зазначене судове рішення, відповідно до положень ч.2 ст.294 КУпАП, підлягає поверненню особі, яка її подала, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - до Обухівського районного суду Київської області.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 28 червня 2023 рокущодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                                 С.М.Верланов