К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року                                                                     місто Київ
 
справа № 359/4954/21
апеляційне провадження № 22-ц/824/5519/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
 
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області у складі судді Семенюти О.Ю. від 27 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська міська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на автомобіль,  
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
            У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська міська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на автомобіль.
 
            Позов мотивовано тим, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживала разом як чоловік і жінка з осені 2003 року, ще коли він перебував в іншому шлюбі, який було офіційно розірвано 19 травня 2004 року.  
 
Вказувала, що вони проживали спільно у будинку його батьків ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) по АДРЕСА_1 . Мали спільний побут та бюджет,
їздили разом відпочивати, приймали у себе гостей, купляли побутову техніку, меблі, робили ремонт. ОСОБА_3 виховував сина позивача. 
 
У 2013 році вони придбали на ім`я ОСОБА_3 автомобіль Kia Rio, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , грошові кошти на який було взято з її депозитного рахунку в ПАТ АБ "Укргазбанк". 
 
У травні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повінчались. 
 
За життя ОСОБА_3 мав хронічну хворобу нирок, ОСОБА_1 доглядала його, однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Його похованням, як і його батьків, займалася позивач.
 
Посилаючись на те, що спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом і єдиним спадкоємцем першої черги є його син від першого шлюбу ОСОБА_2 , позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила суд встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 20 травня 2004 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити черговість одержання права на спадкування за законом, включивши її до першої черги спадкоємців; визнати за нею право власності на автомобіль Kia Rio, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт, що         ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу в період часу з 20 травня 2004 року до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.
 
Ухвалюючи рішення, суд виходив із того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт проживання  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єюбільше п`яти років, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, позивачем не доведено сукупність юридичних фактів, за наявності яких у неї могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною 2 статті 1259 ЦК України. Також позивачем не доведено, що автомобіль Kia Rio, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було придбано виключно за її кошти, що виключає можливість визнання за нею права власності на автомобіль.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні права власності на спірний автомобіль та інше сумісне майно, набуте за час спільного проживання,і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
 
Скаржник зазначає, що суд не врахував факт придбання автомобіля Kia Rio, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час спільного проживання без реєстрації
шлюбу, а тому він є об`єктом спільної сумісної власності на підставі статті 60 СК України. При цьому в суді першої інстанції було доведено неможливість придбання спірного автомобіля безпосередньо ОСОБА_3 , а також вкладення особистих заощаджень позивача для його купівлі.
 
Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також в частині відмови у задоволенні вимоги про зміну черговості спадкування фактично не оскаржується, а тому колегією суддів не перевіряється.   
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про безпідставність її доводів, оскільки судом вірно надано оцінку усім обставинам справи. Крім того, всупереч положенням процесуального закону, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі фактично збільшила позовні вимоги, оскільки питання щодо визнання права власності на інше майно (крім автомобіля) не розглядалося. 
 
Бориспільська міська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції Київської області відзив на апеляційну скаргу не подала.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.
 
ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив її відхилити.
 
Бориспільська міська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції Київської області в судове засідання не з`явилася про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.  З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , який було розірвано 18 липня 1997 року (том І а.с. 11).
 
ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , який було розірвано 19  травня 2004 року (том І а.с. 10). У даному шлюбі у них народився син ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 (том ІІ а.с. 4).
 
19 жовтня 2013 року між ТОВ "Автоцентр на Харківському" та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 214258-Y01731, відповідно до умов якого ОСОБА_3 придбав автомобіль Kia Rio, 2013 року випуску, повна вартість якого склала 135 632 грн. (том І а.с. 138).
 
23 жовтня 2013 року ТОВ "Автоцентр на Харківському" передало придбаний транспортний засіб у володіння ОСОБА_3 , що підтверджується копією видаткової накладної №КИ-0001151 від 23 жовтня 2013 року та копією акта передачі-прийняття автомобіля від 23 жовтня 2013 року (том ІV а.с. 159-160). 
 
26 жовтня 2013 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на автомобіль Kia Rio, номер кузова НОМЕР_3 , 2013 року випуску, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_1  (том ІІ а.с. 57).
 
11 травня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повінчалися, що підтверджується копією свідоцтва про вінчання (том І а.с. 180).
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у віці 53 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 17 травня 2019 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (том І а.с. 8). Причина смерті - хронічна хвороба нирок термінальна стадія, про що зазначено у довідці про причину смерті від 15 травня 2019 року № 118 (том І а.с. 9).
   
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини 2 статті 3 СК України).
 
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
 
Відповідно до статті 74 СК України (в редакції, чинній з 16 січня 2007 року) якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
 
Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частина 4 статті 368 ЦК України).
 
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).
 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України).
 
Доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших докази, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.
 
Як убачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу автомобіля Kia Rio, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 19 жовтня 2013 року було укладено між ТОВ "Автоцентр на Харківському" та ОСОБА_3 . Оплата його вартості в сумі 135 632 грн. здійснена безпосередньо ОСОБА_3 , право власності на спірний автомобіль також зареєстровано за ОСОБА_3 .
   
 Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачем не надано переконливих доказів про те, що кошти на купівлю спірного автомобіля належали виключно їй. 
 
Разом з тим, встановивши, що у період з 20 травня 2004 року по 14 травня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції не врахував, що на майно, яке було придбано у вказаний період, поширюється режим спільного сумісного майна і є об`єктом їхньої спільної сумісної власності.
 
Оскільки автомобіль Kia Rio, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було придбано у 2013 році, тобто під час проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, то він є спільним сумісним майном подружжя.
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину автомобіля Kia Rio, номер кузова НОМЕР_3 , 2013 року випуску, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
 
Доводи апеляційної скарги про визнання за позивачем права власності на інше сумісне майно, набуте за час спільного проживання, є необґрунтованими.
 
Частиною 6 статті 367 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
 
З матеріалів справи убачається, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не просила визнати за нею право власності на якесь інше майно крім автомобіля, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині судом апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються.
 
Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено частково з неправильним застосуванням норм матеріального права в частині визнання права власності на спірне майно,  а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні вимог про визнання права власності на автомобіль скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення такого змісту.
 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль задовольнити частково.
 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину автомобіля Kia Rio, номер кузова НОМЕР_3 , 2013 року випуску, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
 
В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
 
Головуючий                                                            

 

 
Судді: