ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6206/23 Справа № 182/3973/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року                                                                 м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                     Корчистої О.І.
суддів:                           Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,
за участю секретаря              Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 182/3973/21 за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживачів,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 вересня 2010 року представники АТ «Дніпропетровськ» перекрили газопостачання у всьому житловому будинку за її адресою (5 під`їздів, 62 квартири) під приводом планової перевірки побутових приладів газу. Добу газопостачання було відсутнє у цілому будинку. Жодної аварійної ситуації не було зафіксовано, але 02 вересня 2010 року представники відповідача, без будь-якого попередження, без її відома та без її дозволу, а також без її присутності, опломбували два газових вентиля (плита, колонка) в її помешканні, склавши і залишивши сусідам Акт про опломбування. Відповідно, на Акті відсутній її підпис та будь які документі, які б підтверджували правомірність опломбування і оповіщення її належним чином та в установлені законодавством терміни. На Акті про відключення їй вдалося розгледіти якусь суму до сплати, але походження її або конкретну суму з`ясувати було неможливо. Пізніше виявилося, що суми до сплати весь час були різними: 818,80 гривень (згідно з Актом від 02 вересня 2010 року); 671,05 гривень; 608,57 гривень. В 2011 році АТ «Дніпропетровськгаз» подав позов про стягнення з неї заборгованості. У свою чергу, вона надала суду докази (квитанції про своєчасну та у повному обсязі сплату нарахувань), що з її сторони заборгованість відсутня. Справа призначалась до розгляду на 09 лютого 2012 року та на 05 березня 2012 року, однак, у судове засідання двічі не з`явився належним чином повідомлений позивач АТ «Дніпропетровськгаз», тому 05 березня 2012 року позовну заяву АТ «Дніпропетровськгаз» до неї про стягнення заборгованості було залишено без розгляду. 
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року визнано дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо опломбування двох газових вентилів за її адресою незаконними та зобов`язано ПАТ «Дніпропетровськгаз» зняти пломби з двох газових вентилів в її квартирі, підключивши безоплатно до газопостачання. Але жодних дій зі сторони АТ «Дніпропетровськгаз» стосовно виконання рішення вчинено не було. Періодично нею подавались заяви до відповідача з проханням вирішити питання з відновлення газопостачання у її помешканні, але вона отримувала лише відписки або й взагалі не отримувала відповіді. 
Також зазначає, що у 2017 році вимоги сплатити не з`ясований борг почали надходити вже від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». При цьому, борг весь час позначався, як поточний. У серпні 2017 року вона звернулась на телефонну лінію «Гаряча лінія голови облдержадміністрації» для з`ясування питання про нарахування їй і поточного боргу і обставин його виникнення. 
05 вересня 2017 року отримала відповідь з виконавчого комітету міської ради за № 3527, до якої додавався документ з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», про те що «послугу з газопостачання за адресою Споживача припинено до початку господарчої діяльності ТОВ «Дніпропетровська збут», тобто до 01 липня 2015 року, в зв`язку з чим нарахування оплати за використаний газ не здійснювались. Заборгованість споживача перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відсутня». 
17 листопада 2017 року нею була подана заява до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з вимогою обладнати її квартиру індивідуальним приладом обліку газу (лічильником), а також не вимагати з неї «заборгованість», яка відсутня. 
ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надав їй роз`яснення стосовно того, що для з`ясування обставин виникнення заборгованості та з метою обладнання помешкання приладом обліку газу їй необхідно звернутися до АТ «Дніпропетровськгаз». 
23 листопада 2017 року вона подала заяву до АТ «Дніпропетровськгаз» з вимогою безкоштовно обладнати її квартиру приладом обліку природного газу, згідно з Державною Програмою з забезпечення споживачів безкоштовними лічильниками газу, для двох газових приладів - плити та водонагрівача (колонки). Також вкотре вона просила провести розпломбування газових вентилів у помешканні, згідно з рішенням суду. Але жодного результату це не принесло. Вона багаторазово зверталась до відповідача з проханням вирішення питання по суті та виконання ним своїх безпосередніх обов`язків. Скрізь була бездіяльність посадових осіб та відверті знущання, однак незважаючи на несприятливі обставини, її родина 23 листопада 2017 року пройшла належний інструктаж з техніки безпеки користування газовими приладами, для забезпечення експлуатації газового обладнання та усіх належних дій, про що свідчить видана їй абонентна книжка з відповідним записом до реєстраційного журналу обліку у УЕГГ АТ «Дніпропетровськгаз» під № 55 - 2017 - стр.81, а також штампом про проходження інструктажу. 
23 листопада 2017 року за її адресою відбулась перевірка газових вентилів та цілісності опломбування, про що свідчить відповідний «Акт - відвідування». Для того, щоб отримати цей «Акт-відвідування», їй довелося викликати наряд поліції на свою адресу тому, що контролер, яка в цей час знаходилась у неї вдома, категорично відмовлялася видати їй будь-який письмовий документ, який свідчив про те, що перевірка взагалі відбулася. І лише у присутності двох співробітників поліції вона отримала даний Акт, між тим, вислуховуючи від контролеру газової компанії образливі слова, які містили фрази «матєрного» змісту. 
Таким чином, нею було зібрано повний пакет документів для встановлення приладу обліку газу та підключення газового обладнання. Оскільки, в абонентному відділі, приймальній очільника та інших кабінетах у неї відмовлялися приймати повний пакет документів, будь-які письмові документи та будь-яким чином реагувати на звернення, не надавши жодних офіційних підтверджень або чимось обґрунтувавши свою бездіяльність, ігноруючи, принижуючи, погрожуючи та зачиняючи двері до кабінетів, вона вимушена була повний пакет потрібних документів, необхідних для поновлення (підключення) постачання газу до її помешкання, а також для встановлення приладу обліку газу (лічильника), відправити поштою, рекомендованим листом з описом. До необхідного пакету документів для встановлення приладу обліку газу вона додала заяву від 03 грудня 2017 року з проханням задовольнити її вимоги. На цій заяві відсутні номер та печатка реєстрації її постачальником, однак, оскільки вона була додана до листа, ця заява значиться в Описі під № 1. Відповідач жодним чином не відреагував на її поштове звернення, не надав жодних пояснювальних або взагалі будь-яких відповідей. Надалі вона намагалась з`ясувати питання з так званим боргом через звернення на телефонну лінію «Гаряча лінія голови обласної державної адміністрації» та отримала відповідь від 31 липня 2018 року № 1955, до якої додавався документ від 25 липня 2018 року, в якому, зокрема, йшлося наступне: «заборгованість за період здійснення ПАТ «Дніпропетровськгаз» функції з газопостачання (до 01.07.2015) - відсутня». 
Таким чином, маючи усі документи, про підтвердження відсутності заборгованості перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (теперішній постачальник) та перед АТ «Дніпропетровськгаз» (попередній постачальник), постійно звертаючись до інстанцій задля вирішення питання відсутності газопостачання у її помешканні, вона була вимушена приймати ліки та викликати лікаря або «швидку медичну допомогу» щоразу, як отримувала повідомлення про необхідність сплатити неіснуючий борг; щоразу, як на її під`їзді з року в рік вивішувались «списки боржників», коли надходили квитанції про сплату. Вона постійно подавала звернення на «Урядові гарячі лінії» тому, що відповідач ігнорував її звернення безпосередньо до нього та отримувала «відписки», які додавалися до приписів Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, який був змушений реагувати та витребовувати у відповідача інформацію стосовно газопостачання. 
У травні 2020 року вона отримала «свіжі» відповіді з перекладанням відповідальності з теперішнього постачальника на попереднього і навпаки. 
А саме: № 497-Лв-3844-0520 від 13 травня 2020 року: «зі сторони ТОВ «Дніпропетровськаз збут» повідомляємо, що станом на 30 квітня 2020 року по особовому рахунку Споживача обліковується заборгованість у розмірі: 608 грн. 57 коп., газопостачання відсутнє. За період господарської діяльності нашого Товариства, а саме: з 01 липня 2015 року, змін щодо нарахування та оплати по особовому рахунку Споживача не відбувалося. З огляду на вищевикладене, для отримання детального розрахунку боргу та причин виникнення заборгованості, споживачу необхідно звернутись до попереднього постачальника, яким до 01 липня 2015 року виступав АТ «Дніпропетровськгаз». А також відповідь № 49001.3-ЛВ-5358-0520 від 14 травня 2020 року, у якій, зокрема, йдеться наступне: «згідно з положеннями постанов НКРЕКП № 790 від 13.03.2015 року, № 1587 від 21.05.2015 року та № 2249 від 01.09.2015 року АТ «Дніпропетровськгаз» з 01 липня 2015 року не здійснює постачання природного газу споживачам всіх категорій, а проводить діяльність лише з розподілу природного газу. Таким чином, питання заборгованості за послуги газопостачання належить до компетенції постачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Вона була змушена звернутись за роз`ясненнями до Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) і 23 липня 2020 року отримала відповідь № 7847/16.2/9-20, згідно якої було зазначено наступне: «Суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, були зобов`язані в термін до 01 січня 2016 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу». 
Одночасно, позивачка зазначає, що станом на 14 липня 2020 року за вищезазначеною адресою Оператором ГРМ не встановлено лічильник газу, що є порушенням АТ «Дніпропетровськгаз» вимог положень частини першої статті 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». «АТ «Дніпропетровськгаз» необхідно привести свої дії у відповідність до вимог законодавства та встановити лічильник газу за рахунок Оператора ГРМ». Слід звернути увагу АТ «Дніпропетровськгаз» на необхідність дотримання вимог чинного законодавства та необхідність надання до НКРЕКП повної інформації та обгрунтованих пояснень з відповідними підтверджуючими документами з питань, необхідних для виконання НКРЕКП своїх повноважень». Згідно з поясненнями відповідача у НКРЕКП, до Оператора ГРМ не надходило рішення суду на підключення газопостачання за її адресою, що є підлою брехнею, бо, по-перше, Апеляційний суд Дніпропетровської області у документі (офіційній частині), до якого додавалося рішення суду, зазначив осіб (сторони процесу), яким було направлено дане рішення, а саме: екземпляри рішення Апеляційного суду надали їй ( ОСОБА_1 ) та ПАТ «Дніпропетровськгаз» представнику Корягіній І.А. із зазначенням адреси відповідача. По-друге, вона особисто багаторазово надавала Оператору ГРМ копії рішення суду, а також вказувала усю необхідну інформацію (включно з номерами, найменуванням судових інстанцій та прізвищем судді, який ухвалив рішення) у своїх заявах до АТ «Дніпропетровськгаз». Відповідно до положень ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання. Дзвінки оператора та «комп`ютерного нагадування», щомісячні квитанції про необхідність сплатити нез`ясований борг, який увесь час відображається як поточний, продовжують надходити. Саме тому 13 травня 2021 року вона подала заяву до АТ «Дніпропетровськгаз» з проханням видати їй Акт або роздруківку з вказаним періодом, за який виникли суми боргу, об`ємом спожитого газу, вартістю газу за кубометр, датою нарахувань сум до сплати. До заяви вона додавала відповідь з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про відсутність заборгованості перед ними. У відповідь на її звернення 07 червня 2021 року (№ 490-Лв-8564-0521) нею отримано документ про те, що АТ «Дніпропетровськгаз» було прийнято рішення, що заборгованість у сумі: 608,57гривень їй пред`являтись не буде. Щоправда, залишається нез`ясованою сума боргу у розмірі 671,05 гривень. 
Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що її права як споживача були порушенні відповідачем.
Просила стягнути з АТ «Дніпропетровськгаз» на її користь моральну (немайнову) шкоду, що була спричинена неправомірними діями відповідача, в розмірі 272 000 гривень; зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року (Провадження № 22-ц/774/13094/13) та провести безкоштовне зняття пломб з двох газових вентилів, а також безкоштовно підключити її помешкання до послуги газопостачання; зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» безкоштовно (за рахунок оператора ГРМ) встановити у її помешканні побутовий лічильник газу на два побутові газові прилади (плита, колонка); зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» безкоштовно виконати усю технічну документацію (новий ескіз, проект, технічні умови тощо) та роботи, необхідні для обладнання її помешкання приладом обліку газу та новими газовими приладами.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» безкоштовно надати ОСОБА_1 необхідну технічну документацію та виконати роботи, необхідні для обладнання помешкання за адресою її зареєстрованого місця проживання побутовим приладом обліку газу; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» безкоштовно встановити ОСОБА_1 за адресою її зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 побутовий прилад обліку газу та приєднати його до двох побутових приладів обліку плити та колонки; стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену недоліками оператора системи розподілу у наданій галузі у розмірі 272 000 гривень. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції, що нею обрано неефективний спосіб захисту права, який не призведе до відновлення її порушеного права, оскільки зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» вчинити вищевказані дії не відповідає способу захисту. 
Посилається, що такий висновок суду не ґрунтується за законі. Згідно відповіді відповідача оператора ГРМ, яка була у розпорядженні суду, відповідач допустив щодо позивачки ОСОБА_1 порушення частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», не встановивши у її помешканні прилад обліку газу. Маючи зафіксований належним органом влади регулятором надання комунальних послуг факт недоліку у її наданні, позивач пред`явив абсолютно правомірну вимогу, спрямовану на усунення цього недоліку, а саме, зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» безкоштовно встановити ОСОБА_1 за адресою її зареєстрованого місця проживання побутовий прилад обліку газу та приєднати його до двох побутових газових приладів плити та колонки, що повністю відповідає суті та змісту п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». 
З цих же міркувань вважає законною та обґрунтованою її вимогу щодо зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгназ» безкоштовно надати ОСОБА_1 необхідну технічну документацію та виконати роботи, необхідні для обладнання помешкання за адресою її зареєстрованого місця проживання побутовим приладом обліку газу, оскільки ця вимога є похідною від поперньої, та такою, що в силу вимог, що звичайно ставляться та технічних правил забезпечує її реалізацію. 
Також посилається, що суд першої інстанції проігнорував її вимогу про стягнення моральної шкоди. На момент ухвалення оскаржуваного рішення суду наявні її п`ять усних та письмових звернень, п`ять років очікувань, стресу, дискомфорту, відчуття приниження, переживань, нервів для інваліда ІІ групи, її рідних та близьких, які очевидно потребували докладання додаткових зусиль дя відновлення нормального життя і вартують відшкодування моральних страждань у межах заявлених позовних вимог. 
Як на порушення судом першої інстанції норм процесуального права посилається на те, що внаслідок призначення розгляду справи без виклику сторін вона була позбавлена конституційного права на захист. Посилається, що якби суд першої інстанціїх проводив належний розгляд спарви (нехай і у спрощеному позовному провадженні) з викликом сторін із забезпеченням права ОСОБА_1 на отримання правової допомоги і представництво в суді, таких цинічних порушень норм матеріального закону ніколи б не сталося. При цьому наполягає, що згідно повідомлення НКРЕКП № 6534/16.4.1./9 – 23 від 01 березня 2023 року на час вирішення апеляційної скарги належним суб`єктом виконання позвоних вимог ОСОБА_1 є саме відповідач не зважаючи на проведену реформу ринку природного газу. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Нікопольського міськрайсуду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року залишити без змін. Посилається, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд першої інстанції не припустився жодних порушень норм на матеріального, ні процесуального права. Апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає дійсним обставинам, які підтверджені доказами, дослідженими судом в порядку, встановленому ЦПК України. 
В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 3 ст.  3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (АТ «Дніпропетровськгаз») - є юридичною особою, основним видом діяльності якої є: Код КВЕД 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний). 
Відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є засновником самостійної юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), основними видами діяльності якої є Код КВЕД 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний), що також, згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Таким чином, відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є оператором ГРМ, а ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» постачальником природного газу на території Дніпропетровської області. 
Матеріали справи не містять відповідних доказів, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 . Однак відповідачем даний факт не оспорюється, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка ОСОБА_1 є споживачем послуг.
Доступ споживачів, у тому числі, побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в порядку, визначеному цим розділом. 
Судом першої інстанції встановлено, що вищевказаний договір між позивачкою та віповідачем відсутній, що фактично і стало підставою для звернення до суду. 
Пред`являючи позовні вимоги, окрім інших позовних вимог, ОСОБА_2 просить суд зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року (провадження № 22-ц/774/13094/13) та провести безкоштовне зняття пломб з двох газових вентилів, безкоштовно підключити її помешкання до послуги газопостачання; зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» безкоштовно (за рахунок оператора ГРМ) встановити у її помешканні побутовий лічильник газу на два побутові газові прилади (плита, колонка); зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» безкоштовно виконати усю технічну документацію (новий ескіз, проект, технічні умови тощо) та роботи, необхідні для обладнання її помешкання приладом обліку газу та новими газовими приладами. 
При цьому наголошує на обов`язку відповідача виконатьи рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року (провадження № 22-ц/774/13094/13), у відповідності до якого позивачка вважає, що виконати його зобов`язане саме Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дана вимога не відповідає вимогам чинного законодавства в частині виконання рішення суду та зобов`язання вчинити конкретні дії, оскільки відповідачем, на якого покладено виконання рішення суду, є саме Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз». 
Проте, АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є Оператором ГРМ і виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням. І тому, на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, між сторонами повинен бути укладений публічний типовий договір з постачання природного газу споживачу. 
Однак, останній укладеним не був та доказів, що сторони позбавленні можливості його укласти, надано не було. Відповідно до Типового договору, цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, сплата рахунку Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. 
Отже, права та обов`язки споживача чітко визначені положеннями Типового договору розподілу природного газу. Тобто, у даному випадку, слід зазначати, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» бере на себе зобов`язання постачати природний газ споживачу в необхідних об`ємах (обсягах), а споживач, в свою чергу, бере на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.
На момент виникнення спірних взаємовідносин між ОСОБА_1 та ПАТ «Дніпропетровськгаз» як постачальним підприємством, діяли Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі по тексту Правила 2246), які втратили чинність 13 липня 2016 року.
Пунктом 6 Правил 2246 були встановлені підстави та порядок припинення газопостачання споживачу, зокрема з підстав порушення споживачем строків оплати за надані послуги з газопостачання.
Оскільки споживачем несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювалася оплата отриманих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, 02 вересня 2020 року газопостачання до об`єкту позивачки було припинено з причини заборгованості. 
Постановою Національної комісії, що здійснює національне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі по тексту Кодекс ГРМ), яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем, зокрема на території Дніпропетровської області – АТ «Дніпропетровськгаз», із суб`єктами ринку природного газу, в тосу числі і з побутовими споживачами, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. 
Згідно постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 790 від 13 березня 2015 року, № 1587 від 21 травня 2015 року та № 2249 від 01 вересня 2015 року з 01 липня 2015 року АТ «Дніпропетровськгаз» не здійснює постачання природного газу споживачам всіх категорій, а проводить діяльність лише з розподілу природного газу. 
Постановою НКРЕКП № 1588 від 21 травня 2015 року з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19 жовтня 2018 року на теперішній час постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам до зміни постачальника природного газу на території міста Дніпро та Дніпропетровської обасті є ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут».
Отже, питання стану особового рахунку ОСОБА_1 належить до компетенції постачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут». 
Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16 червня 2016 року визначено правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу. Зокрема статтею 6 вказаного Закону встановлений обов`язок суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідні території, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підгірву води та пригодуввання їжі до 01 січня 2016 року. Газопостачання в квартирі позивача було припинено в 2010 році. Оскільки в її квартирі встановлена газова колонка, відповідач мав би встановити безкоштовний лічильник газу до 01 січня 2016 року.
Матеріали справи не містять підтверджень звернення ОСОБА_1 до відповідача до 01 січня 2016 року з відповідними заявами про встановлення газового лічильника. Також матеріали справи не містять підтвердження того, що позивачка зверталася до Центру обслуговування клієнтів АТ «Дніпропетровсьгаз» з заявами про відновлення газопостачання. 
Натомість рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року скасовано рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог щодо визнання опломбування двох газових вентилів в квартирі незаконною та неправомірною щодо права на безоплатне підключення квартири до газопостачання, зобов`язання відповідача провести зняття пломб та підключення її квартири до газопостачання, визнано дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» щодо двох газових вентилів в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 незаконними, зобов`язано ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» зняти опломбування газових вентлів в квартирі, що належить ОСОБА_1 , підключивши її безоплатно до газопостачання.
Звертаючись до суду з позовом у даній справі, ОСОБА_1 просила зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» виконати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року та провести безкоштовне зняття пломб з двох газових вентилів, безкоштовно підключити помешкання до послуги газопостачання; зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» безкоштовно (за рахунок оператора ГРМ) встановити побутовий лічильник газу на два побутові газові прилади (плита, колонка); зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» безкоштовно виконати усю технічну документацію (новий ескіз, проект, технічні умови тощо) та роботи, необхідні для обладнання її помешкання приладом обліку газу та новими газовими приладами.
Однак матеріали справи не містять підтвердження, щодо вчинення позивачкою відповідних дій, направлених на виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року та не доведено обґрунтованість її вимог щодо проведення безкоштовного зняття пломб з двох газових вентилів, безкоштовне підключення помешкання до послуги газопостачання та встановлення побутових лічильників газу, безкоштовне виконання технічної документації та роботи необхідної для обладнання помешкання приладом обліку газу та новими газовими приладами. 
Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, позивачем не доведено порушення або оспорювання її права саме відповідачем по справі. 
Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду, оскільки, звертаючись до суду з позовом, позивачка не була позбавлена можливості слідкувати за рухом справи за її позовом, заявляти відповідні клопотання в межах прав та обов`язків, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до винсоеку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:                                                                                        

Повний текст постанови складено 20 грудня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста