Справа № 297/4010/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       03 листопада 2023 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів: 
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В., 
суддів: Фазикош Г.В., Куштана Б.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Шкорка Ігор Михайлович, на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Галом Л.Л., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини
встановив:
У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з серпня 2015 року по червень 2016 року позивачка та відповідач проживали разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання з відповідачем у них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син сторін проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Берегівського районного суду від 05.04.2019 року з відповідача були стягнуті аліменти в користь позивачки на утриманні сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.
Відповідач вже тривалий час, а саме з червня 2016 року проживає окремо від позивачки та їхнього сина, він є військовим і на даний час служить в Збройних силах України (128 ОГШБр), має постійний дохід, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.02.2022 року №912/з/29 виплачується додаткова винагорода (окрім окладу, премії і надбавки) в сумі 100 000 гривень.
Всі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно, розмір стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки син підріс, а тому збільшилися витрати на його утримання, він пішов до школи у перший клас, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, і на медикаменти, і на інший розвиток дитини. Крім сплати аліментів, батько дитині більше ніякої додаткової матеріальної допомоги не надає, не дарує подарунки на свята. Відповідач залишив дитину без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не піклується про утримання та забезпеченості дитини. При цьому, відповідач є працездатною особою та має змогу утримувати свою дитину. 

На даний час позивачка безробітна, але знаходиться у пошуках офіційного працевлаштування. На неодноразові прохання стосовно допомоги у матеріальному забезпечені є без результативними. Окрім батьків позивачки їй та сину ніхто не допомагає.
У зв`язку з наведеним ОСОБА_2 просила суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів, який був встановлений рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.04.2019 року в її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2023 року позов задоволено частково.
Збільшено розмір стягнених аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 05 квітня 2019 року та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лохвиця, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Додатковим рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2023 року у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Шкорка І.М., подав апеляційну скаргу в якій просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається при цьому на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення суду неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, обставинам справи.
Суд першої інстанції безпідставно вважав, що у відповідача покращилося матеріальне становище, що є підставою для збільшення розміру встановлених судом аліментів. Судом не враховано у повній мірі того, що в нього на даний час погіршився стан здоров`я, він змушений проходити постійне лікування. Крім того, в нього відсутній належний рівень доходу, оскільки він не працює. Вказує. Що допоки він не знайде роботу та не поправить стан свого здоров`я, сплачувати аліменти у збільшеному розмірі він не зможе. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Вважає, що суд врахував надані відповідачем заперечення на позов та дійшов правильного висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. 
Щодо доводів апелянта про те, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеній судом сумі, оскільки, потребує постійного лікування, то зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а тому користується встановленими державою пільгами щодо отримання медичної допомоги. Належних доказів того, що за станом здоров`я він не може працювати, відповідачем не надано. З огляду на зазначене вважає, що відповідач є молодим за віком, може влаштуватися на роботу, отримувати дохід та відповідно надавати матеріальну допомогу своєму сину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що у сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7).
Рішенням Берегівського районного суду від 05.04.2019 стягнуто ОСОБА_1 аліменти в користь позивачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, визнаний обмежено придатним до військової служби (а.с. 32,34).
Так, з наданих відповідачем медичних виписок підтверджується, що ОСОБА_1 має хворобу – цукровий діабет, тип ІІ, інсулін незалежний, середньої степені важкості, субкомпенсований, гіпертонічна хвороба І ступеня. Лікувався стаціонарно неодноразово у зв`язку з хворобою, а саме з 28.05.2022 року по 14.06.2022 року, з 18.06.2022 року по 04.07.2022 року, з 02.12.2022 року по 16.12.2022 року (а.с. 33, 35, 36, 37, 38).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 06.02.2023 року, наданих відповідачем ОСОБА_1 вбачається, що останній отримував заробітну плату військовослужбовця, а саме за лютий 2022 року – 6191,27 грн., березень - 44 011,25 грн., квітень – 44 344,58 грн., травень – 6 440,51 грн., червень – 6 079,06 грн., липень – 3 046,70 грн., серпень – 0,00 грн., вересень – 0,00 грн. (а.с. 39).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за перший-другий квартал 2022 року ОСОБА_2 отримала дохід у розмірі 9 017,64 грн.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».
Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. 
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню.
Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому, в силу вимог ст. 192 СК України, виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Збільшуючи розмір стягнутих з відповідача аліментів, суд першої інстанції, враховуючи вимоги статей 182, 192 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, матеріальний стан позивачки та відповідача та виходячи з засад якнайкращого забезпечення інтересів дитини, правильно дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина в розмірі по 3 500 грн щомісячно. 
Доводи апелянта про те, що він неспроможній сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не підтвердженні належними доказами та таким судом першої інстанції було надано правову оцінку, а тому, не заслуговують на увагу.
Апелянтом не надано належних доказів того, що у зв`язку з хворобою він не в змозі працювати та відповідно надавати своєму сину матеріальну допомогу. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Шкорка Ігор Михайлович, залишити без задоволення. 

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді