СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року                                        м. Харків                        Справа № 905/722/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя  Тихий П.В.
за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І., 
за участю представників сторін: 
від позивача за зустрічним позовом – Куприянський Б.О. – на підставі довіреності від 09.05.2023 №20-КуТЕС/23; 
від відповідача за зустрічним позовом (апелянта) – Тищенко А.І. – на підставі довіреності від 16.01.2023 № 16/01-6, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, м. Київ, (вх. №2467 Д/2) на додаткове рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23 (суддя Сковородіна О.М., ухвалене в м. Харків, дата складення повного тексту – 02.11.2023.) за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” про стягнення витрат на професійну правову допомогу
за первісним позовом: Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, м. Київ, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція”, Донецька область, м. Курахове, 
про стягнення 3371337,71грн.
та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція”, Донецька область, м. Курахове, 
до відповідача: Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, м. Київ, 
про стягнення 98993411,91грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” про стягнення 124685590,35грн.
Рішенням господарського суду Донецької області від 05.10.2023 у справі №905/722/23 задоволено первісні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” про стягнення: основної заборгованості в сумі 2753096,96грн.; інфляційних в сумі 326474,49грн., 3% річних в сумі 291766,26грн.; задоволено зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” до Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” про стягнення 3% річних в сумі 103812,53грн.; закрито провадження у справі №905/722/23 в частині стягнення 95676129,54грн. основної суми боргу Товариством з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” за зустрічним позовом до Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”; ухвалено провести зустрічне зарахування сум, які підлягають стягненню в межах цього рішення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” 3% річних в сумі 103812,53грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” основну заборгованість в сумі 2753096,96грн., інфляційні втрати в сумі 326474,49грн., 3% річних в сумі 187953,73грн., витрати на оплату судового збору в сумі 50570,06грн.; стягнуто з Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00грн.
10.10.2023 позивачем за зустрічним позовом - Товариством з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” подано до господарського суду Донецької області заяву про стягнення з відповідача за зустрічним позовом - Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” витрат на професійну правову допомогу в розмірі 224000,00грн.
25.10.2023 відповідачем за зустрічним позовом було подано до господарського суду Донецької області заперечення, в яких зазначав, що вартість послуг в розмірі 8000,00грн. за годину є завищеною. Крім того, відповідач за зустрічним позовом наголошував, що предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, що підтверджено ухвалою суду від 19.06.2023, якою розгляд справи №905/722/23 здійснювався за правилами загального позовного провадження не через складність справи, а у зв`язку із ціною позову, відтак, вартість послуг в розмірі 32000,00грн. за аналіз судової практики Верховного суду з розгляду подібних спорів протягом 4 годив є непомірно великою. НЕК “Укренерго” ставить під сумнів надання послуг з аналізу та оцінки документів клієнта, що стосуються предмету спору протягом 3 години вартістю 24000,00грн. 
Додатковим рішенням господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23 частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 224000,00грн. в сумі 132000,00грн.; стягнуто з Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” витрати на професійну правову допомогу в сумі 132000,00грн.; відмовлено в задоволенні решти вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція”.
Виходячи з принципу співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу частково - в сумі 132000,00грн.
Приватне акціонерне товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” з додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” 132000,00грн. на професійну правову допомогу та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволені стягнення 132000,00грн. на професійну правову допомогу, в іншій частині додаткове рішення залишити без змін.
Обґрунтовуючи підстави для скасування оскаржуваного рішення, апелянт звертає увагу суду на те, що окрім акту наданих послуг №281 за договором №78-КуТЕС від 01.02.2023, інших доказів щодо обсягу виконаних послуг з підготовки та складання процесуальних документів у цій справі, час, витрачений на підготовку до розгляду справи у суді, позивачем за зустрічним позовом надано не було, отже, відсутність інформації про витрачений адвокатом час на виконання послуг, унеможливлює оцінку гонорару адвоката та, відповідно, розміру судових витрат на оплату послуг адвоката на відповідність критерію співмірності.
Крім того, скаржник звертає увагу суду на те, що позивачем за зустрічним позовом до заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу не було додано платіжного доручення про оплату таких послуг.
Окрім викладеного, апелянт наголошує на порушенні позивачем за зустрічним позовом порядку заявлення витрат на правову допомогу, визначеного частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на додаткове рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23; встановлено відповідачу за первісним позовом строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 13.12.2023 о 16:15 год. 
04.12.2023 відповідачем – Товариством з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення – підсистеми "Електронний суд".
05.12.2023 відповідачем – Товариством з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№15040), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, додаткове рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23 залишити без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 задоволено заяву представника відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” про участь у судовому засіданні 13.12.2023 в режимі відеоконференції.
07.12.2023 апелянтом подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення – підсистеми "Електронний суд".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 задоволено заяву представника апелянта – Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” про участь у судовому засіданні 13.12.2023 у справі №905/722/23 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 13.12.2023 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати додаткове рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” 132000,00грн. на професійну правову допомогу та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволені стягнення 132000,00грн. на професійну правову допомогу, в іншій частині додаткове рішення залишити без змін.
Представник позивача за зустрічним позовом заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, додаткове рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23 залишити без змін.

Враховуючи, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10.10.2023 позивачем за зустрічним позовом - Товариством з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” подано до господарського суду Донецької області заяву про стягнення з відповідача за зустрічним позовом - Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” витрат на професійну правову допомогу в розмірі 224000,00грн. (т.2 а.с.76- 93).
Із заявою про покладення на відповідача за зустрічним позовом судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та доказами їх понесення позивач за зустрічним позовом звернувся засобами електронного зв`язку 10.10.2023, тобто в межах встановленого п`ятиденного процесуального строку з дати ухвалення судового рішення.
До вказаної заяви представником позивача за зустрічним позовом було додано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023; копію додаткової угоди №3 від 23.06.2023 до договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023; копію акту наданих послуг №281 від 05.10.2023 за договором про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 (додаткова угода №3 від 23.06.2023).

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після. укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між позивачем за зустрічним позовом - Товариством з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” (надалі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (надалі – виконавець) виникли на підставі договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 (надалі – договір т.2 а.с.81-82), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати клієнту правову допомогу за окремими письмовими або усним дорученням останнього (пункт 1.1. договору).
Відповідно до пункту 1.2. договору, для цілей цього договору видами правової допомоги, що може надаватись виконавцем є зокрема, але не виключно: надання консультацій і роз`яснень клієнту з правових питань; збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування; ознайомлення з матеріалами справи; складання заперечень та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, пояснень, заяв, клопотань, скарг, запитів, звернень тощо); інші види правової допомоги, що не передбачені цим договором, однак є необхідними для його виконання та захисту клієнта.
Пунктом 1.3. договору сторони узгодили, що зміст, вартість, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємними частинами даного договору.

23.06.2023 сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 (надалі – додаткова угода т.2 а.с.88-89), відповідно до умов якої виконавець зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо належного представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” у справах за позовом до нього Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а також у справах за позовом клієнта до Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про надання допоміжні послуг з регулювання частоти та активної потужності, із подальшим представництвом (захистом) прав та інтересів клієнта в судах апеляційної та касаційної інстанції (пункт 1.1. договору).
Відповідно до пункту 2.1. додаткової угоди, сторони узгодили, що оплата за надані послуги проводиться відповідно до кількості годин витрачених адвокатом/ми на представництво інтересів клієнта та кількості судових засідань, в яких адвокатом (-ами) прийнято участь.
Згідно з пунктом 2.2. додаткової угоди, вартість послуг адвоката/ів становить 8000,00грн. за одну годину надання послуг /виконання робіт/участь в одному судовому за сіданні у справі одного адвоката. Факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг.
Пунктом 2.3. додаткової угоди визначено, що клієнт зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту отримання акту наданих послуг підписати його або надати виконавцю свої заперечення. Оплата за надані послуги здійснюється клієнтом шляхом безготівкового розрахунку протягом 70 календарних днів з дати набрання рішенням суду законної сили.
Представництво (захист) прав та інтересів клієнта у судових справах за позовом клієнта у судових справах за позовом клієнта до Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” та у справах за позовом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” до клієнта здійснюється адвокатом АО «Перший радник» Куприянським Борисом Олеговичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЛГ №000088 від 22.02.2018) (пункт 3.2. додаткової угоди).

Зі змісту акту наданих послуг №281 від 05.10.2023 за договором про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 (додаткова угода №3 від 23.06.2023) (т.2 а.с.90-91) вбачається, що позивачу були надані наступні правничі послуги на загальну суму 224000,00грн.:
- аналіз договірної документації, первинних документів, що стосуються оплати за послуги з диспетчерського оперативно-технологічного управління – 3 години 24000,00грн.;
- аналіз договірної документації, первинних документів, що стосуються оплати за послуги з регулювання частоти та активної потужності – 3 години - 24000,00грн.; 
- аналіз чинного законодавства з питань, що регулюють спірні відносини, аналіз судової практики в частині стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат, аналіз поточної практики Верховного Суду з висновками щодо судової перспективи, справи, розробка загальної стратегії ведення справи – 4 години - 32000,00грн.;
- підготовка відзиву на первісний позовом – 3 години - 24000,00грн.; 
- підготовка зустрічного позову – 5 годин - 40000,00грн.; 
- підготовка заяви про збільшення розміру позовних вимог – 2 години - 16000,00грн.; 
- участь у судових засіданнях – 8 годин - 64000,00грн.
Загальна вартість наданих виконавцем послуг за цим актом складає 224000,00грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача також було надано наступні документи: копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю ЛГ №000088 від 22.02.2018 ; копію довіреності від 09.05.2023 №20-КуТЕС/23; копію договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 ; копію додаткової угоди №3 від 23.06.2023 до договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 ; копію акту наданих послуг №281 від 05.10.2023 за договором про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 (додаткова угода №3 від 23.06.2023) (т.2 а.с.78-91).
Таким чином, загальний розмір витрат позивача за зустрічним позовом на професійну правничу допомогу, надану на підставі договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 Адвокатським об`єднанням «Перший радник» у зв`язку із розглядом справи №905/722/23 відповідно до акту наданих послуг №281 від 05.10.2023 становить 224000,00грн.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.

Матеріалами справи підтверджується, що 25.10.2023 відповідачем за зустрічним позовом було подано до господарського суду Донецької області заперечення на клопотання позивача за зустрічним позовом про стягнення витрат на правову допомогу (т.2 а.с.127-130), в якому вказував, що витрати на правничу допомогу позивача є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, у зв`язку із чим просив відмовити в їх задоволенні.

Судова колегія, приймаючи до уваги висновки Верховного Суду про те, що "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. 
Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", Суд вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №907/746/17 від 05.10.2021, у справі №922/2869/19 від 30.11.2020, у справі №910/7520/20 від 11.11.2021. 

У даній справі, місцевий господарський суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись в тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), дійшов висновку не присуджувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Металургійний Ресайклінг», на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правову допомогу, що заявлені до стягнення, враховуючи наступне.

Приймаючи до уваги доводи відповідача за зустрічним позовом, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив про те, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, та є типовим з огляду на діяльність позивача за зустрічним позовом. У спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами, судова практика є сталою.
Правовідносини не передбачають великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню.
Також, вимоги за зустрічним позовом взагалі не передбачали стягнення пені та інфляційних втрат.
Отже, за наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови у стягненні з відповідача за зустрічним позовом витрат на правову допомогу за надані послуги з аналізу чинного законодавства з питань, що регулюють спірні відносини, аналізу судової практики в частині стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат, аналізу поточної практики Верховного Суду з висновками щодо судової перспективи справи, розробки загальної стратегії ведення справи в сумі 32000,00грн.

Господарським судом першої інстанції також було зазначено про те, що рішенням господарського суду Донецької області №905/722/23 від 05.10.2023 суд задовольнив первісний позов в повному обсязі (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), тобто, правова допомога надана адвокатом, як представником відповідача за первісним позовом залишається виключно витратами відповідача, які не підлягають відшкодуванню відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, за наведених обставин, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду щодо відсутності правових підстав для покладення на відповідача за зустрічним позовом та відповідно стягнення витрат на правову допомогу щодо підготовки відзиву на первісний позовом в сумі 24000,00грн.

Окрім викладеного, місцевим господарським судом було встановлено, що в судових засіданнях представник позивача за зустрічним позовом висловлював свою правову позицію, яка вже була викладена в підготовлених та поданих ним до суду документах (та вартість підготовки цих документів адвокатом також заявлена до стягнення).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись в тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, погоджується з висновками господарського суду першої інстанції щодо необхідності зменшення розміру 1 години вартості участі адвоката у судових засіданнях з 8000,00грн. до 3500,00грн. та відповідно стягнення з відповідача за зустрічним позовом витрат на правову допомогу щодо участі в судових засіданнях в сумі 28000,00грн.

Щодо доводів апелянта про відсутність інформації про витрачений адвокатом час на виконання послуг, що на думку останнього унеможливлює оцінку гонорару адвоката та, відповідно, розміру судових витрат на оплату послуг адвоката на відповідність критерію співмірності, судова колегія зазначає наступне.
Як було зазначено вище, пунктом 1.3. договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 сторони узгодили, що зміст, вартість, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємними частинами даного договору.
23.06.2023 сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги №78-КуТЭС від 01.02.2023 (надалі – додаткова угода т.2 а.с. 88-89), відповідно до умов якої виконавець зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо належного представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Курахівська теплова електрична станція” у справах за позовом до нього Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а також у справах за позовом клієнта до Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про надання допоміжні послуг з регулювання частоти та активної потужності, із подальшим представництвом (захистом) прав та інтересів клієнта в судах апеляційної та касаційної інстанції (пункт 1.1. договору).
Відповідно до пункту 2.1. додаткової угоди, сторони узгодили, що оплата за надані послуги проводиться відповідно до кількості годин витрачених адвокатом/ми на представництво інтересів клієнта та кількості судових засідань, в яких адвокатом (-ами) прийнято участь.
Згідно з пунктом 2.2. додаткової угоди, вартість послуг адвоката/ів становить 8000,00грн. за одну годину надання послуг /виконання робіт/участь в одному судовому за сіданні у справі одного адвоката. Факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг.
Таким чином, з умов укладеного між сторонами договору та додаткової угоди №3 до нього вбачається, що сторонами було погоджено фіксований розмір для виплати адвокатського гонорару, а отже доводи апелянта щодо неможливості оціни гонорару адвоката з вказаних вище підстав є необґрунтованими.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, від 31.01.2022 у справі №185/5421/21.

Щодо доводів апелянта про порушення позивачем за зустрічним позовом порядку заявлення витрат на правову допомогу, визначеного частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частинами 1-3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Зі змісту частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. 
Тобто, сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
З огляду на викладене відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 922/676/21 та від 18.01.2022 у справі №910/2679/21.
З матеріалів справи вбачається, що представником позивача за зустрічним позовом було наведено розрахунок судових витрат з посиланням на відповідні докази в заяві про розподіл судових витрат (вх.№9492/23 від 10.10.2023 ), яка була подана в межах встановленого п`ятиденного процесуального строку з дати ухвалення судового рішення, а не разом з першою заявою по суті спору.
Проте, апелянтом не доведено, що подання позивачем за зустрічним позовом розрахунку сум судових витрат не разом із першою заявою по суті спору позбавило його можливості підготуватися до спростування витрат, які він вважає необґрунтованими, та довести неспівмірність таких витрат, з урахуванням того, що місцевим господарським судом було надано відповідачу за зустрічним позовом достатній строк для висловлення своїх міркувань щодо обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат, та використання останнім наданого права, шляхом подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
За наведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про порушення позивачем за зустрічним позовом порядку заявлення витрат на правову допомогу, визначеного частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім викладеного, судова колегія також відхиляє доводи апелянта про те, що позивачем за зустрічним позовом до заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу не було додано платіжного доручення про оплату таких послуг, з огляду на те, що в абзаці 3 пункту 6.5 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Встановлення судом тих обставин, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт (надання послуг), є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.
Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у cправі №910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Отже, з урахуванням вищенаведених обставин, критеріїв розумності та необхідності витрат на правову допомогу, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 132000,00грн., що свідчить про відсутність правових підстав для скасування додаткового рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі №922/976/23.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які Сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. 
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення додаткового рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23 без змін.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись статтями 254, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статті 276, статті 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” залишити без задоволення.
Додаткове рішення господарського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №905/722/23 залишити без змін.
Повний текст постанови складено   19.12.2023 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Плахов

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                           П.В. Тихий