УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1312/21 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Категорія 44 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Павицької Т.М., Галацевич О.М.
з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/1312/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профуна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Громадська організація «Інститут розвитку суспільства через право», Громадська організація «Єдина планета», Громадська організація «Житомирська міська організація захисту тварин», Громадська організація «Енімал хелп Житомир», Громадська організація «Клуб Сінгурівської водойми» про відшкодування моральної шкоди
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07 липня 2023 року та додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2023 року, ухвалених під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профуна» (ТОВ «Профуна») на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000,00 грн.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профуна» на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в сумі 3000,00 грн.
22.06.2023 представник позивача ОСОБА_2 подала клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі по 40 000,00 грн та витрат на проведення судової психологічної експертизи у сумі 12 552,19 грн.
Додатковим рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07 липня 2023 року клопотання задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профуна» на користь  ОСОБА_1  витрати на правову допомогу в сумі 600,00 грн.
19.06.2023 представник ТОВ «Профуна» подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 33 488,12 грн.
Додатковим рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2023 року заяву, подану адвокатом Єгоровим Сергієм Олександровичем, в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Профуна» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профуна» витрати на правову допомогу в сумі 33488,12 грн.
Не погоджуючись із додатковим рішенням від 07.07.2023, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила його скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення 39 400 грн та ухвалити нове судове рішення в цій частині - про задоволення вимог. 
Не погоджуючись із додатковим рішенням від 10.07.2023, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просила скасувати його та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу на користь ТОВ «Профуна».
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що витрати у зв`язку з частковим задоволенням позову ОСОБА_1 повинні бути розподілені у спосіб, визначений ч. 9 ст. 141 ЦПК України, а саме: шляхом їх покладення у повному обсязі (розмірі) на самого відповідача, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, що і стало підставою часткового задоволення позову.
В апеляційному суді представник позивача адвокат Багінська Л.В. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.
Представник відповідача адвокат Єгоров С.О. проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення.
Інші учасники справи до апеляційного суду не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст. 372 ЦПК України).
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених додаткових рішень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції у додатковому рішенні від 07 липня 2023 року вказав, що оцінюючи складність справи, час, необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених у виставленому адвокатом акті приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 05.03.2019 року № б/н (а.с. 23-24, провадження № 2др/278/18/23), враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1  задоволено частково, суд приходить до висновку про те, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 600,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Переглядаючи вказане додаткове рішення колегія суддів виходить з такого.
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо  судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Відповідно до положень частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням (частина перша статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Цивільним процесуальним законом визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України).
Аналогічні положення містить частина шоста  статті 137 ЦПК України, згідно з якою обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №14-382цс19 та у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Із матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позов задоволено частково.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 26.10.2023, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення – про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Виходячи із наведеного, згідно положень ст. 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу покладаються на позивача, а тому колегія суддів дійшла висновку про скасування додаткової постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 07.07.2023 про стягнення витрат на правничу допомогу та відмову у задоволенні заяви представника позивача Багінської Л.В. про стягнення витрат на правничу допомогу.
Задовольняючи заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Профуна» про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції у додатковому рішенні від 10 липня 2023 року вказав, що понесені відповідачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з позивача.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується із такими висновками суду першої інстанції.
У відзиві на позовну заяву про відшкодування моральної шкоди від 26.06.2021 представник ТОВ «Профуна» Єгоров С.О. зазначив про витрати, які відповідач поніс та очікує понести на правничу допомогу та інші судові витрати при розгляді справи та просив розподілити ці витрати по справі.
Докази понесених витрат на правничу допомогу представником ТОВ «Профуна» Єгоровим С.О. подано до суду 19 червня 2023 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду 13 червня 2023 року ( з урахуванням того, що останній день подання доказів припадав на вихідний день – неділю – 18.06.2023).
Матеріалами справи підтверджено, що 18.06.2021 між адвокатом Єгоровим С.О. та ТОВ «Профуна» укладено договір про надання правничої допомоги.
У п. 3.2. договору про надання юридичних послуг від 18.06.2021 року, наданих на підтвердження адвокатських послуг, зазначено, що гонорар, який виплачується адвокату клієнту за надання правової допомоги складається з двох частин: першої - в сумі 300 доларів США, що сплачується адвокатом відразу після підписання даного договору на підставі наданого розрахунку-фактури адвоката без підписання будь-яких додаткових документів, та для врегулювання завдань визначених в п.1.2 цього договору, після закінчення розгляду справи по суті в Житомирському районному суді 700 доларів США, які виплачуються пропорційно до задоволених (відхилених вимог позивача), що раніше було погоджено сторонами без підписання додаткової угоди до даного договору.
Згідно наданих копій розрахунку-фактури № 6 від 25.06.2021 року та № 10 від 13.06.2023 року, квитанції № 562 про оплату вартості послуг адвоката, які відповідач поніс та очікує понести по договору про надання юридичних послуг складає 33488,12 грн.
Заперечуючи щодо стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача Багінська Л.В. вказала, що витрати на правничу допомогу повинні бути покладені на відповідача в повному обсязі, оскільки судом встановлений факт спричинення моральної шкоди підприємством. 
Разом із тим, вирішуючи спір по суті, судом першої інстанції зазначено, що не вбачається, що місце проживання позивача знаходиться у такій зоні, де шкідливий вплив від діяльності ТОВ «Профуна» створює суттєві ризики для життя і здоров`я позивача або порушує його звичайний спосіб життя. Сторона позивача переважно посилається на те, що внаслідок діяльності відповідача має місце забруднення навколишнього середовища, що впливає на стан його здоров`я. У ході розгляду справи не доведено, що в місці проживання позивача рівень забруднення навколишнього середовища становить очевидну суттєву загрозу його життю та здоров`ю, і що він є вищим, ніж в інших регіонах та містах України. Однак суд вважав, що з урахуванням наданої судом оцінки показанням свідка, письмовим доказам, фактичного визнання відповідачем факту наявності забруднення навколишнього середовища, а саме - атмосферного повітря (наявність неприємного запаху), яке є нетривалим та швидкоплинним у часі, території, наближеної до місця проживання позивача, є прямим наслідком діяльності ТОВ «Профуна», що могло спричинити моральну шкоду позивачу, у зв`язку із чим стягнув моральну шкоду в сумі 3000 грн.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 26.10.2023, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року та ухвалено нове судове рішення – про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Виходячи із наведеного, колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача (з огляду на недоведеність позовних вимог). Водночас, вирішуючи питання про розмір таких витрат слід зазначити наступне.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц висловила правову позицію про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, складання клопотань та заперечень, представництво інтересів у суді, тривалість розгляду справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відповідних клопотань та значимості таких дій у справі, а також наявність заперечень представника позивача щодо стягнення розміру витрат на правничу допомогу, та матеріальне становище позивача, який є фізичною особою і заявлений розмір витрат на правничу допомогу порівняно із відповідачем, який є юридичною особою, колегія суддів вважає надмірним. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 33488, 12 грн до 25 000 грн. 
Колегія суддів вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співмірними з виконаною роботою адвоката у суді першої інстанції, а також буде справедливим по відношенню до позивача, який є фізичною особою і більш слабшою у цих правовідносинах.
Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області слід змінити в частині визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню із позивача на користь відповідача, зменшивши його з 33488, 12 грн до 25 000 грн. В решті додаткове рішення від 10.07.2023 необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задовольнити частково.
Додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07 липня 2023 року скасувати.
Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу.
Додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2023 року змінити в частині визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профуна», зменшивши його 33488, 12 грн до 25 000 грн.
В решті додаткове рішення від 10.07.2023 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27.10.2023.

Головуючий Судді