КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

№33/824/5198/2023                                                                                    Постанова винесена суддею П`ятничук І.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                     
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
03 листопада 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ  Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши апеляційну скаргу фахівця у галузі права ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року стосовно   ОСОБА_2 ,
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від                          24 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.,                            з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
 
Не погодившись з таким рішенням суду, фахівець у галузі права                ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що, відповідно до ст. 271 КУпАП,                       у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Також Конституційний Суд України у рішенні від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 (справа щодо вільного вибору захисника) роз`яснив, що у справі про адміністративне правопорушення, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності може бути не лише адвокат, а й інший фахівець у галузі права, зокрема, юрист.
Після цього рішення Конституційного Суду України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» від 5 квітня 2001 року N 2342 до ч. 1 ст. 268 та ст. 271 КУпАП були внесені зміни, якими доповнено коло суб`єктів захисту, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, таким суб`єктом як інший фахівець у галузі права. Тобто існує спеціальний закон, який надає право особі, яка притягується до адміністративної відповідальності реалізовувати своє право на захист через юриста, що не є адвокатом.
За таких обставин, вважає, що оскільки він має диплом «Магістр права» та здійснював адвокатську діяльність з 26.09.2007 по 21.07.2023, то безумовно має статус «фахівець у галузі права». 
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією та підлягає поверненню особі, яка її подала,                         з наступних підстав.
 
У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
         В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження               в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення                 в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України (ч. 2 ст. 246 КУпАП).
         При цьому, забезпечення гарантованого права на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, регламентовано Главою 24 цього Кодексу.
         Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.     
                             
Частина 2 ст. 271 КУпАП передбачає, що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.  
 
Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана фахівцем                   у галузі права ОСОБА_1 , який на підтвердження своїх повноважень надав до суду першої інстанції копію договору про надання юридичних послуг                          № 26/09-23 від 26 вересня 2023 року, укладеного між  ОСОБА_2 та фахівцем у галузі права ОСОБА_1 (а.с. 13-14), копію диплома про отримання вищої освіти за напрямом підготовки «Право» та здобуття кваліфікації бакалавр права (а.с. 15).
 
         Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.                                                  
Рішенням Конституційного Суду України № 13-рп/2000 від 16.11.2000 р. було встановлено, що положення ч. 1 ст. 59 Конституції України треба  розуміти   як   конституційне   право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при   захисті   від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ч. 1 ст.  статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Вказане рішення було ухвалене в листопаді 2000 року і відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України. В той же час Законом № 1401-VIII від 02.06.2016 р. Конституцію України було доповнено            ст. 131-2, відповідно до якої до Основного закону були внесені зміни, за якими виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Цим же Законом розділ XV «Перехідні положення» Конституції було доповнено п. 16-1, відповідно до якого - представництво відповідно до статті 131-2 цієї Конституції виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до положень ст. 131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 1 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в апеляційному суді.
         Водночас, будь-які документи на підтвердження того, що ОСОБА_1                   є адвокатом, у матеріалах справи відсутні і не надані ним суду апеляційної інстанції. 
         
Сама по собі наявність у заявника вищої юридичної освіти, за відсутності доказів про те, він є адвокатом та діє на підставі договору про надання правової допомоги, не свідчить про наявність у нього права бути захисником ОСОБА_2  у суді.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 не є особою, яка, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу фахівця у галузі права ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року, якою   ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
      Суддя 
          Київського апеляційного суду                                            Горб І.М.