Номер провадження: 22-ц/813/6219/23 
Справа № 523/7557/22
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/7557/22
Провадження номер: 22-ц/813/6219/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., 

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою адвоката Кушнерова Сергія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Середи І.В. 24 квітня 2023 року, повний текст рішення складений 28 квітня 2023 року, 

встановив:

2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року по справі № 523/16194/21, яким стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми у розмірі - 1 500 грн. на - 1/3 частку від заробітку (доходу) відповідача.
ОСОБА_1  обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.12.2015 року (а. с. 11).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а. с. 8).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі - 1 500 грн. (а. с. 9 - 10).
Проте визначений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини, оскільки донька в силу свого віку потребує більших затрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що і призвело до зміни матеріального становища. Дитина у 2021 році пішла до першого класу Одеської спеціалізованої школи № 40.
Позивачці стало відомо, що відповідач проходить військову службу, що покращило його матеріальне становище, оскільки окрім збереження середнього заробітку за основним місцем роботи, відповідач також отримує грошове забезпечення, що є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання доньки (а. с. 1 - 5).

Позиція сторін по справі в суді першої інстанції

04.10.2022 року до суду першої інстанції надійшов відзив від ОСОБА_2 , в якому він не визнає позовну заяву, заперечує проти її задоволення (а. с. 21 - 23).
В обґрунтування свого відзиву посилається на те, що він своєчасно і завчасно виконує рішення суду в повному обсязі, щомісячно сплачуючи аліменти на утримання доньки у розмірі - 2 000 грн., що є більше ніж визначено судом. Натомість позивачка чинить йому перешкоди у зустрічах і спілкуванні з дитиною. 
ОСОБА_1 відомо, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від цього шлюбу у них є неповнолітня донька – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Офіційний дохід, який він наразі отримує, проходячи військову службу, складає - 14 709,89 грн., з даних коштів він також сплачує щомісячно аліменти у розмірі - 2 000 грн. на утримання доньки від першого шлюбу з ОСОБА_4 , яка не зверталася до суду з позовом, аліменти він сплачує останній добровільно. 
Також на його утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою. 
Крім того, він перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_6 , яка має неповнолітню доньку - ОСОБА_7 , 2013 року народження, та з якими він проживає однією сім`єю. 
Щодо розміру аліментів, то відповідач зазначає наступне. Він і так позивачці сплачує більше ніж призначено рішенням суду. Крім того, у них лише одна спільна донька, тому вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів є неправомірною, оскільки такий розмір передбачено законодавством при визначені аліментів на утримання двох дітей.
17 жовтня 2022 року до суду першої інстанції надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 від ОСОБА_1 (а. с. 49 - 50).
У відповіді на відзив ОСОБА_1 вказує на те, що відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що він утримує матір пенсіонерку, дитину від першого шлюбу та дитину його цивільної дружини. 
Щодо розміру аліментів, то вона їх визначила на підставі ст. 192 СК України, виходячи із покращення матеріального становища відповідача. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом від 05.02.2014 у справі № 143-цс13 змінювати розмір аліментів можна також шляхом зміни способу їх присудження.

Зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року задоволено частково вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 р. справа № 523/16194/21 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з - 1 500 грн. на - 1/6 частки доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Припинено нарахування і стягнення аліментів за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 р. справа № 523/16194/21. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі - 992,40 грн..
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що доходи відповідача збільшилися, оскільки під час ухвалення рішення про стягнення аліментів суд враховував посадовий оклад відповідача у розмірі - 3 151 грн., тоді як його доход на час розгляду справи складає - 14 709,89 грн.. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що аліменти у розмірі - 1/6 частини усіх доходів відповідача щомісячно забезпечать права та інтереси дитини та не порушать права та інтереси батька.
Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (а. с. 100 - 101).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Кушнеров Сергій Олександрович, діючий від імені ОСОБА_2 , просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі (а. с. 110 - 115).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Доводи апелянта в апеляційній скарзі збігаються із доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, а саме, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка від першого шлюбу, матір пенсіонерка та дочка цивільної дружини. Тому є помилковими висновки суду першої інстанції про зміну розміру аліментів. Також, відповідач вказує на те, що у резолютивній частині судового рішення судом першої інстанції було допущено помилку в написанні його РНОКПП та адреси.

Узагальнені доводи позивачки в апеляційному суді

18.07.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги (а. с. 155 - 157).
У своєму відзиві позивачка посилається на те, що довід апеляційної скарги відповідача про те, що на його утриманні знаходиться дочка цивільної дружини є неспроможним, оскільки відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2014 року із ОСОБА_8 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Апелянтом не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_8 ухиляється від сплати аліментів. 
Також вважає, що заява першої дружини відповідача про домовленість щодо сплати аліментів не може слугувати достатнім та достовірним доказом того, що відповідач дійсно утримує доньку від першого шлюбу. Крім того, посилається на те, що відповідач проходить військову службу та отримує грошове забезпечення в розмірі - 14 709,89 грн., 1/6 частина його доходу становить - 2 451 грн., що є цілком достатнім для забезпечення прав та інтересів дитини та значним чином не вплине на фінансовий стан відповідача.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

19.05.2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею-доповідачем було обрано - суддю Воронцову Л.П..
Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2023 року № 567/0/15-23 суддя Воронцова Л.П. достроково закінчила відрядження. На підставі цього та керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 року визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя - Заїкін А.П.; - судді - Погорєлова С.О. та Князюк О.В..
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.06.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Кушнерова Сергія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року (а. с. 147).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.
Відповідно до довідки про доставку електронного документу від 23.06.2023 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали суду про відкриття провадження у справі (а. с. 149).
Відповідно до довідки про доставку електронного документу від 29.06.2023 року ОСОБА_1 отримала копію апеляційної скарги (а. с. 150).
З довідки про доставку електронного листа від 23.06.2023 року вбачається, що на електронну адреса адвоката Кушнерова С.О., діючого від імені ОСОБА_2 , надійшла копія ухвали суду про відкриття провадження у справі (а. с. 151 зворотна сторона).
Поштове рекомендоване повідомлення на ім`я ОСОБА_2 повернулося до суду з відміткою пошти – адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 151 - 152).
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони по справі є повідомленими про надходження апеляційної скарги та розгляд справи в апеляційному суді.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2023 року визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя - Заїкін А.П.; - судді - Погорєлова С.О. та Таварткіладзе О.М..
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.10.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів. 
У порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 274 ЦПК України, розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 розділу ІІІ "Позовне провадження" Цивільного процесуального кодексу України; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у вищезазначених спорах.
Відповідно до ч. 6, 9 ст. 19 ЦПК України - малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дана справа за предметом позову (зміна розміру стягнення аліментів) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Кушнерова Сергія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 10 жовтня 2015 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2017 року.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року (справа № 523/16194/21) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі - 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 02.09.2021 року та до досягнення дитинною повноліття (а. с. 9 - 10).
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідач є батьком доньки (а. с. 11).
Відповідно до довідки Одеської спеціалізованої школи № 40 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 15.12.2021 р. № 341 ОСОБА_1 навчається в 1-Б класі (а. с. 11, зворот).
За даними Головного управління ДПС в Одеській області за період з І кварталу 2020 року по І квартал 2022 року вбачається нарахування і виплата ОСОБА_2 заробітної плати за основним місцем роботи – КНП «ООКЛ» ООР», а також з березня 2022 року починається нарахування та виплата військовослужбовцям у розмірі - 8 709,67 грн.. З вересня 2022 року розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 складає - 14 709,89 грн., що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 (а. с. 26, 77).
У ОСОБА_2 є непрацездатна мати - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 (а. с. 36).
Також, від першого шлюбу з ОСОБА_4 у відповідача є спільна дитина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 25).
По справі виникли правовідносини щодо зміни розміру аліментів.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннямич. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції. 

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу 

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічні роз`яснення містяться і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.
Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме - зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Як вбачається з рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року (справа № 523/16194/21) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі – 1 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 02.09.2021 року до досягнення нею повноліття.
З позовних вимог по даній справі вбачається, що позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, одночасно змінивши спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) батька дитини.
Тобто, позивачка фактично вказує на необхідність збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.
При цьому поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачці належить доводити передусім зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів, а саме - наявність у платника відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Так само, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належить доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України.
Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у відповідному розмірі.
Враховуючи, що за даними Головного управління ДПС в Одеській області за період з І кварталу 2020 року по І квартал 2022 року вбачається нарахування і виплата ОСОБА_2 заробітної плати за основним місцем роботи – КНП «ООКЛ» ООР», а також з березня 2022 року починається нарахування та виплата військовослужбовцям у розмірі - 8 709,67 грн., а з вересня 2022 року розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 складає - 14 709,89 грн., що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що доходи відповідача збільшилися, а тому аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача щомісячно забезпечать права та інтереси дитини та не порушать права та інтереси батька.
Довід апеляційної скарги про те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка його цивільної дружини не може бути прийнятий колегією суддів до уваги, оскільки, згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2014 року із ОСОБА_8 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підтвердження вказаного доводу, апелянтом не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_8 ухиляється від сплати аліментів.
Посилання відповідача на заяву колишньої дружини ОСОБА_10 про те, що на його утриманні знаходиться його дочка від першого шлюбу не може бути прийнятий колегією як доказ того, що він дійсно утримує свою дочку від першого шлюбу, оскільки він не підтверджений достатніми доказами.
Доводи апелянта про знаходження на його утриманні матері пенсіонерки є неспроможними, оскільки остання є пенсіонеркою за віком (а. с. 36), доказів того, що вона не отримує пенсію суду не надано.
Щодо посилання апелянта на те, що у резолютивній частині судового рішення від 24.04.2023 року було допущено помилку в написанні його РНОКПП та адреси, то слід зазначити, що вказані недоліки рішення можуть бути усуненні в порядку, передбаченому ст. 269 ЦПК України. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Кушнерова Сергія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Кушнерова Сергія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , відсутні. 

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кушнерова Сергія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , – залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:                         А. П. Заїкін 

Судді:                         С. О. Погорєлова 

                        О. М. Таварткіладзе