КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/15077/2023
справа №381/2025/23

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року                                                                                          м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Мережко М.В., Невідомої Т.О.
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Опаріної Анни Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Соловей Г.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, -
 
встановив:
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.
В обґрунтування поданого позову вказує, що 09 квітня 1987 року від сумісного проживання його матері ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився позивач.
Разом з цим, у зв`язку з перебуванням в зареєстрованому шлюбі його матері та ОСОБА_4 , батьком дитини за правилами статті 122 Сімейного кодексу записано ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 .
Зазначає, що звернувся до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи із заявою про надання медичної послуги (генетичної ідентифікації) та отримав висновок, згідно якого вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 складає величину не менше ніж 99,9%.
Мотивуючи наведеним, уточнивши вимоги позову,  просить суд:
-          визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_1 ;
-          виключити з актового запису про народження ОСОБА_1 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, відомості про батька дитини - ОСОБА_4 ;
-          внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 .
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Опаріною А.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушенням норм процесуального та матеріального права, на не повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи.
Вказує, що позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою, відповідно до якої просив встановити факт батьківства ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_1 . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року у справі №761/27086/22 відмовлено у відкритті провадження.
Уважає, що суд першої інстанції в цьому випадку замість надання оцінки поданим стороною позивача доказам, в тому числі, але не виключно, висновку експертного дослідження № 104-3-2022, безпідставно відмовив у задоволенні позову, при цьому ігнорування судом першої інстанції процесуальних норм законодавства унеможливлює правильне застосування норм матеріального права.
Зазначає, що судом не вирішено питання за клопотанням позивача про виклик в якості свідка фахівця у галузі судово-медичної генетичної ідентифікації, завідуючої відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації, експерта-імунолога ОСОБА_5 .
Уважає, що судом першої інстанції взагалі не розглянуто справу по суті, як наслідок спір по суті не був вирішений.
Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
15 листопада 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу. Вказує, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, із визнанням його батьком ОСОБА_1 погоджується. Просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Опаріна А.Л. підтримала доводи апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Опаріної А.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на положення статей 128, 129 СК України та зробив висновок, що позивачем при зверненні до суду із цим позовом було обрано неналежний і неефективний спосіб захисту порушеного права, позов не ґрунтується на чинному законодавстві, відтак задоволенню не підлягає.
Установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_1 . Батьками позивача зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 18).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а.с. 25).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть НОМЕР_3 (а.с. 24).
Згідно даних висновку експертного дослідження №104-3-2022, складеного фахівцем у галузі судово-медичної генетичної ідентифікації ОСОБА_5 , вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складає величину не менше ніж 99,9%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство уважається доведеним.
Пунктом 4 частини першої статті 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже, норму матеріального права при ухваленні рішення визначає суд.
Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вимоги закону та помилково застосував до спірних правовідносин положення Сімейного Кодексу України.
Так, згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Разом з тим, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, суд, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинен виходити з дати народження дитини.
01 січня 2004 року набрав чинності СК України, у зв`язку із чим, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися під час розгляду цієї справи, слід ураховувати, що позивач народився до 01 січня 2004 року, а саме 09 квітня 1987 року, відтак необхідно застосовувати норми КпШС України.
Суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, а тому застосував до спірних правовідносин норми права, що не регулюють спірні  правовідносини.
Згідно статті 52 КпШС походження дитини від батьків,  які перебувають між  собою  в  шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. 
Відповідно до частини 2 статті 53 КпШС України у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.
Таким чином передумовою звернення до суду  із заявою про встановлення батьківська  є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Проте за обставин цієї справи установлено, що  позивач народився у осіб, які перебували в шлюбі, при цьому, згідно статті 54 КпШС  батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються  батьками дитини в книзі записів народжень за  заявою  будь-кого  з них.
    Відтак КпШС було унормовано можливість установлення батьківства в судовому порядку, у тому числі за заявоюсамої дитини після досягнення нею повноліття, лише у разі, коли запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Правильно відмовивши у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції навів помилкові мотиви прийняття такого рішення.
Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду першої інстанції із викладенням мотивувальної частини рішення суду в редакції цієї постанови. 
Керуючись статтями  259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Опаріної Анни Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
 
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року змінити, викласти мотивувальну частину рішення Фастівського міськрайонного суду в редакції цієї постанови.
 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено  05 грудня 2023 року. 

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         М.В. Мережко

                                                                                   Т.О. Невідома