ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року 
м. Київ

справа № 464/8888/16-а
адміністративне провадження № К/9901/25727/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 19 травня 2017 року (прийняту судом у складі судді Борачка М.В.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11  квітня 2018 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Судової-Хомюк Н.М., суддів: Гуляка  В.В., Коваля Р.Й.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19  серпня 2020 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Макарика В.Я., суддів: Бруновської Н.В., Улицького В.З.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - Інспекція ДАБК), провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції ДАБК Середи Олега Мироновича про визнання протиправним та скасування припису,  -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому  просив визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 18 листопада 2016 року виданий провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Середою Олегом Мироновичем на ім`я ОСОБА_2 .
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 19 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Інспекції ДАБК від 08.11.2016 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
Не погодившись із цим рішенням, Інспекція ДАБК звернулася з апеляційною скаргою.
Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 11 квітня 2018 року (за апеляційною скаргою Інспекції ДАБК) постанову Сихівського районного суду міста Львова від 19  травня 2017 року залишив без змін.
ОСОБА_1 , будучи особою, яка не брала участі у розгляді справи, та вважаючи, що судовим рішенням у цій справі вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, звернулася до апеляційного суду із апеляційною скаргою.
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 серпня 2020 року (за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ) постанову Сихівського районного суду міста Львова від 19 травня 2017 року залишив без змін.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що роботи з перепланування не належать до категорії «будівельних робіт», а відтак, при їх виконанні не можливо порушити положення п.  2 ч.  1 ст.  34, абз. 2 ч.  2 ст.  36, ч. 8 ст.  39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №  461; п.  26 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3.04.2011 №  466, оскільки такі норми регулюють правовідносини пов`язані виключно з проведенням будівельних робіт. У діях позивача відсутні порушення вимог чинного законодавства, а тому припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.11.2016 є протиправним та підлягає скасуванню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення, постановлені у цій справі, скасувати та направити справу на новий розгляду до суду першої інстанції.
У скарзі посилається на те, що в приміщеннях ТОВ «Латориця» проведено будівельні роботи, оскільки змінено геометричні розміри такого та функціональне призначення, внаслідок чого відбулась зміна техніко-економічних показників такого, на що не звернуло уваги судами першої та апеляційної інстанцій.
Зазначає, що судами неповно встановлено обставини справи.
Також зазначає, що розгляд справи проводився без залучення ТОВ «Латориця», яке є власником майна, щодо якого ставиться питання про наявність реконструкції чи перепланування, що, на думку скаржника, є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.
Посилається на те, що суд апеляційної інстанції не застосував правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №  742/1756/17, від 15 травня 2020  року у справі №  813/1885/16, від 15 травня 2020 року у справі №  361/6571/16-а.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2020 визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя - Желєзний І.В., судді: Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.
Верховний Суд ухвалою від 30.11.2020 відкрив касаційне провадження.
У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Желєзного І.В. на підставі розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 13.12.2021 №  2254/0/78-21 здійснено повторний автоматизований розподіл справи та визначено таку колегію суддів: головуючий суддя ОСОБА_3., судді: Бучик А.Ю., Рибачук А.І.
У зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 08 червня 2023 року №  622/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 13.06.2023 №  906/0/78-23 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ та протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справи між суддями визначено такий склад колегії: головуючий суддя Тацій  Л.В., суддів: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., справу передано судді доповідачу.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
08 листопада 2016 року провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції ДАБК  Середою Олегом Мироновичем було проведено позапланову перевірку щодо дотримання ТОВ «Латориця» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил на об`єкті - нежитловій будівлі по АДРЕСА_1 . За результатами такої перевірки відповідачем Середою Олегом Мироновичем складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому вказано, що під час проведення перевірки на об`єкті нежитловому приміщенні - за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що замовником проведено будівельні роботи з реконструкції та перепланування нежитлової будівлі, а також експлуатуються нежитлові господарські приміщення, на АДРЕСА_1 , без зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що підтверджено проведеною фотофіксацією. В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація про зареєстровану декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції та перепланування нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 . Перевіркою встановлено, що керівництвом ТзОВ «Латориця», проведено будівельні роботи з реконструкції та перепланування нежитлової будівлі літ. «А-1» на АДРЕСА_1 , а саме демонтовано дві несучі колони та частину перегородок, проведено перепланування. Чим порушено: п. 2. ч. 1 статті  34, абз. 2 ч. 2 ст. 36, ч. 8 ст.  39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №  461; п. 26 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 03.04.2011 №  466. Відповідно до ст. 376 ЦК України, суб`єкти перевірки вважають, що вказаний об`єкт є самочинним будівництвом.
На підставі зазначених вище даних перевірки, 08.11.2016 відповідачем Середою Олегом Мироновичем винесено оскаржуваний припис про усунення, виявлених в результаті перевірки, порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а саме: п. 2. ч. 1 ст. 34, абз. 2 ч. 2 ст. 36, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №461; п. 26 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 3.04.2011 №466.
Вважаючи припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08 листопада 2016 року протиправним, позивач звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.
Частиною восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.
Відповідно до пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №  461, експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.
Пунктом 26 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3.04.2011 №466, передбачено, що виконання будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорії складності, підключення об`єкта до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється.
Отже, у справі, що розглядається, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, необхідним є  встановлення факту здійснення саме будівельних робіт, а не будь-яких інших.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що матеріали справи, зокрема, пояснювальна записка Державного науково-дослідного та проектного-вишукувального інституту «НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРКЦІЯ, договір підряду №189 від 28.11.2011, акт приймання-передачі проектно-вишукувальної продукції за договором №189 від 28.11.2011, довідка ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №Ю3/2004 від 26.12.2011, лист Управління контролю та аудиту ЛМР від 19.04.2012 №2103-56, розпорядження Залізничної районної адміністрації ЛМР від 08.05.2012 № 357, лист департаменту містобудування ЛМР від 16.01.2012 року №5-16/72/24, Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлових приміщень (павільйон літ. «А-1») на АДРЕСА_1 у м. Львові, дають підстави стверджувати, що у будівлі літ. «А-1» на АДРЕСА_1 було здійснено саме перепланування без втручання в несучі конструкції будівлі. Аналогічні твердження містить і висновок судової будівельно-технічної експертизи від 13.04.2017 №16/03/17 згідно з яким роботи з демонтажу та влаштування внутрішніх перегородок у нежитловому приміщенні (павільйоні літ. «А-1») на АДРЕСА_1 належать до виду робіт з перепланування, а втручання у несучі конструкції будівлі під час виконання робіт з перепланування нежитлового приміщення (павільйоні літ. «А-1») на АДРЕСА_1 , здійснено не було.
У висновку судової будівельно-технічної експертизи №16/03/17 від 13 квітня 2017 року в цій адміністративній справі №464/8888/16-а, вказано, що відносити до реконструкції чи (або) капітального ремонту будь-які роботи з перепланування помилково. 
З огляду на викладене, при проведенні перепланування нежитлового приміщення керівництво ТОВ «Латориця» не було зобов`язано подавати/отримувати від інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові будь-які дозвільні документи, в тому числі і декларації про початок виконання будівельних робіт чи декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме перепланування не є самочинним будівництвом.
Отже, суди першої та апеляційної інстанцій належним чином проаналізували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ретельно дослідили докази у справі, надали їм належну оцінку та дійшли обґрунтованого висновку про те, що роботи з перепланування не належать до категорії «будівельних робіт», а відтак, в діях позивача відсутні порушення вимог чинного законодавства, тому припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.11.2016 є протиправним.
В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341  Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Посилання у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №  742/1756/17, від 15 травня 2020  року у справі №  813/1885/16, від 15 травня 2020 року у справі №  361/6571/16-а, є безпідставним.
Так, у постановах від 15 травня 2020 року у справі №  813/1885/16 та №  362/6571/16-а Верховний Суд виходив із того, що позивачем на об`єкті проведені роботи з реконструкції, а тому обов`язковою передумовою для виконання таких робіт є реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт. У постанові від 29 квітня 2020 року у справі №  742/1756/17 Верховний Суд виходив із того, що позивачем було здійснено капітальний ремонт, а не реконструкцію об`єкту.
Тоді як у справі, що розглядається, встановлено, що було здійснено саме перепланування без втручання в несучі конструкції будівлі.
Висновки Верховного Суду у постановах, на які в касаційній скарзі зроблено посилання не є іншими, ніж висновки викладені в оскаржуваних судових рішеннях.
Інше вирішення судом апеляційної інстанції спору у цій справі в порівнянні із результатами касаційного перегляду справ №№  742/1756/17, 813/1885/16, 361/6571/16-а обумовлено іншим складом обставин у справі та оцінкою доказів. 
Доводи касаційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки судів. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки судом доказів у справі.
У касаційній скарзі також не наведено порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 19 травня 2017 року, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11  квітня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19  серпня 2020 року - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                С.Г. Стеценко
                                                                                          Т.Г. Стрелець