ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1743/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/5580/23 Категорія: 305010000 	Булгакова Г.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       01 листопада 2023 року                                                                                             м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського  районного суду м. Черкаси від 19.09.2023 (повний текст складено 19.09.2023, суддя в суді першої інстанції Булгакова Г.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, яким просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 107200,00 грн., мотивуючи про те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 у справі №580/4242/22 визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги, у сумі 8179,00 грн., у порядку встановленому ст. 17-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
Указане рішення суду набрало законної сили після касаційного перегляду згідно постанови Верховного Суду від 10.08.2023. 
Позивач стверджує, що протиправними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності. Розмір моральної шкоди обґрунтовує тим, що завдана шкода викликала у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи. Позивачу притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, тому нехтування відповідачем його правом сприймалося як прояв образи, що призвело до сильного психологічного дискомфорту. 
Завдану моральну шкоду оцінив в розмірі 107 200,00 грн., яку обчислив виходячи з розміру мінімальної заробітної плати для працездатних осіб (6700,00 грн.) за кожен місяць порушеного права.
Рішенням Придніпровського  районного суду м. Черкаси від 19.09.2023 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 500,00 грн. Суд вказав, що такий розмір коштів буде відповідати рівню моральних страждань позивача, а також засадам розумності та справедливості.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 28.09.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду змінити, визначивши розмір коштів у відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. В обґрунтування вказано на те, що суд не врахував тяжкість моральних страждань позивача, пов`язаних із порушенням його прав. Згідно практики ЄСПЛ та іншої судової практики, яка має місце в Україні, визначений судом у цій справі розмір відшкодування моральної шкоди є недостатнім.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів заподіяння шкоди його здоров`ю, не надано підтверджень вимушених змін у його життєвих і робочих стосунках, зниження престижу його ділової репутації, інших негативних наслідків морального характеру, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про стягнення 107200,00 грн.За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що позивач є учасником бойових дій і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. 07.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. 27.06.2022 у відповідь на звернення, відповідач повідомив, що разова грошова допомога до 05 травня 2022 року згідно Постанови № 540 виплачується учасникам бойових дій у розмірі 1491,00 грн.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати йому разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком противоправною, позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та стягнення коштів.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 у справі №580/4242/22 визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги, у сумі 8179,00 грн., у порядку ст. 17-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
Вказане рішення суду набрало законної сили.
Недотримання відповідачем вимог законодавства в частині виплати позивачу разової грошової допомоги призвело до завдання йому моральних страждань, для компенсації яких заявлено позовні вимоги в цій справі про відшкодування моральної шкоди.
Моральна шкода обумовлюється тим, що позивач зазнав страждань, коли дізнався про неналежний розрахунок з ним, та був змушений додатково докладати зусиль для відновлення своїх порушених прав через звернення до суду. 
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Так порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (п. 57).
За наявності порушення прав позивача в цій справі щодо отримання передбаченої законодавством грошової виплати, що встановлено преюдиційним рішенням суду в адміністративній справі та згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 23 ЦК України здійснюється в обраний позивачем спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати.
Одночасно апеляційний суд приймає до уваги, що визначений судом першої інстанції розмір грошових коштів, які мають бути стягнуті на користь позивача для відшкодування її моральних страждань, не повністю враховує глибину негативних наслідків, що виникли для позивача внаслідок порушення його прав на отримання коштів, визначених законодавством, та докладені особою зусилля для поновлення прав. За обставин цієї справи належним розміром у відшкодування моральної шкоди позивачу буде 1000,00 грн., що свідчить про часткову обґрунтованість доводів скаржника в цій справі.
Висновки суду першої інстанції в цій частині є такими, що не повністю відповідають усім обставинам справи, зокрема, щодо глибини душевних переживань позивача, пов`язаних із захистом його порушених прав у спосіб звернення до суду та тривалістю судового розгляду.
Відповідно до ст.376  ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Отже рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.09.2023 у даній справі слід змінити у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, в частині визначення розміру коштів, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, та вказати, що до стягнення з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає 1000,00 грн., а також в частині вирішення питання про розподіл судового збору.
На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог пропорційно до задоволеної частки та у зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір») з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути 19,96 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 29,94 грн. за перегляд справи апеляційним судом, а всього 49,90 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Рішення Придніпровського  районного суду м. Черкаси від 19.09.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди – змінити в частині визначення розміру коштів, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, та вказати, що до стягнення з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає 1000,00 грн., а також в частині вирішення питання про розподіл судового збору.
Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь державного бюджету 49,90 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
У решті рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.09.2023 у даній справі– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повну постанову складено 01.11.2023.

Суддя-доповідач

Судді