СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2023 року                          м. Харків             Справа № 905/1977/21  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М, суддя Плахов О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,
за участю представників учасників справи:
від кредитора (апелянта): Дмитрієв Є.К., довіреність від 04.09.2023, витяг з ЄДР, посвідчення СД№000340 від 02.06.2023;
від інших кредиторів: не з`явилися;
від боржника: Дерека Д.В., довіреність б/н від 01.02.2023;
розглянувши апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, м. Дніпро (вх. №1777 Д/2), 
на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2023 (повний текст складено 15.08.2023) у справі №905/1977/21 (суддя Величко Н.В.),
за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕТ-ЮА", с.Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область,
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", м. Добропілля, Донецька область,
про банкрутство, 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.08.2023 у справі №905/1977/21 закрито провадження у справі в частині вимог кредитора - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника - ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" на суму 6778410,49грн пені, нарахованої в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
В іншій частині заявлених вимог з пені на суму 2873721,01грн, нарахованої за рішенням про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, та штрафу у сумі 386,02грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 № 000/161/32000-04-01-01-01 - відмовлено.
Не погодившись із вищевказаною ухвалою, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2023 у справі №905/1977/21 та ухвалити нове судове рішення, яким визнати вимоги кредитора до боржника на суму 9652517,58грн та 4962,00грн судового збору.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги кредитор посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також стверджує про те, що судом не враховано його доводи та докази, якими підтверджується наявність підстав для визнання вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника на загальну суму 9652517,58грн, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку про закриття провадження в частині вимог в сумі 6778410,49грн підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України та відхилення вимог на суму 2873721,01грн.
Апелянт посилається на те, що зв`язку з перерахунком абсолютного значення пені контролюючим органом встановлено, що розмір пені по податковому повідомленню-рішенню від 01.06.2018 №0004514614 складає 9652131,56грн, у зв`язку з чим, сума пені в інтегрованій картці платника збільшена на 2873721,07грн згідно рішення керівника від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32.
Однак, господарським судом першої інстанції при розгляді кредиторських вимог Східного МУ ДПС щодо пені у розмірі 9652131,56грн не було взято до уваги докази заявника щодо наявності пені, яка була нарахована в автоматичному режимі, а саме - витяг з ІКП з податку на додану вартість за 2022 рік та витяг з ІКП з податку на додану вартість з 26.10.2021 по 31.12.2021, а також розрахунок пені по ППР від 01.06.2018 року №0004514614. Також, судом першої інстанції належним чином не було досліджено долучений до заяви розрахунок пені по ППР від 01.06.2018 року №0004514614, у якому відображено період та сума донарахування пені.
Крім того, за твердженням скаржника, відповідно до долученого ППР №000/161/32-00-04-01-01-01 від 08.07.2022 з доказами вручення та витягу з ІКП з податку на додану вартість за 2022 рік, вбачається, що у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" наявний податковий борг на суму 386,02грн відповідно донараховної штрафної санкції згідно ППР щодо порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 ПК України та згідно з п. 201.1 та пп. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 5, п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за звітні періоди січень-лютий 2020 року. Вищезазначене ППР оскаржено не було та вручено боржнику 30.07.2022, тому зобов`язання з оплати штрафу у сумі 386,02грн є узгодженим у розумінні вимог ст. 57 ПК України. 
З урахуванням наведеного, скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було застосовано норми ст. 67 Конституції України, згідно якої кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а також порушено ч. 57.3. ст. 57, ст. 129 ПК України, відповідно, у даному випадку були відсутні підстави для відхилення кредиторських вимог податкового органу. 
Щодо порушення місцевим судом норм процесуального права, апелянт наголошує, що всупереч абз. 4 ч. 2 ст. 7 КУзПБ, який наділяє господарський суд повноваженнями з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, господарським судом безпідставно не було витребувано додаткових доказів щодо підстав для нарахування пені на загальну суму 2873721,01грн, визначення бази обрахунку та періоду такого нарахування, а також судом для повного та всебічного дослідження обставин справи не було витребувано ані протокол засідання робочої групи по відпрацюванню штрафних санкцій та пені від 25.11.2022 №104/-32-00-04-04-01-01-37014600, ані доповідної записки управління податкового адміністрування підприємств з виробництва та обігу підакцизних товарів транспортної галузі ПЕК від 23.11.2022 №6511/32-00-04-04-01-08, що призвело до передчасного висновку про відмову у визнанні кредиторських вимог на загальну суму 2873721,01грн. 
Скаржник не погоджується та вважає помилковими висновки місцевого суду про наявність підстав для закриття провадження у справі №905/1977/21 в частині вимог Східного МУ ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника на суму 6778410,49грн пені, нарахованої в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ (код 14010100) за ППР (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, зважаючи на те, що на день направлення заяви про визнання кредиторських вимог вищезазначеної суми пені відповідно до ППР (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018 не існує, а є перераховано сума пені у розмірі 9652131,56грн. На підтвердження правомірності донарахування вказаної суми кредитором було долучено розрахунок пені по ППР від 01.06.2018 року №0004514614, який всупереч вимог ч.1 ст. 86 ГПК України судом першої інстанції досліджено не було.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.
Апеляційна скарга залишалася судом без руху та після усунення апелянтом виявлених судом недоліків ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2023, окрім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2023 у справі №905/1977/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; призначено розгляд апеляційної скарги у справі на 08.11.2023 о 10:30 год.
У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 21.09.2023 від ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", боржник заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржувану ухвалу без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що виходячи із відомостей та доказів, доданих до заяви кредитора,  наявні чисельні суперечності щодо рішення контролюючого органу та не зрозуміло яким чином та на підставі якого нормативно-правового акту кредитор збільшив суму нарахованої пені з 6778410,49грн до 9652131,56грн. За наведеного, боржник вважає відсутніми підстави для визнання вимог кредитора у розмірі 9652131,56 грн як пені за ППР від 01.06.2018 №0004514614.
Крім того, боржник зазначає, що податковий орган, як кредитор, мав обов`язок надати всі наявні в нього докази, а суд не зобов`язаний витребувати будь-які докази, а розглядає вимоги кредитора на підставі поданих ним документів та доказів, наданих боржником. Проте, кредитором не надано ані протоколу засідання робочої групи по відпрацюванню штрафних санкцій та пені від 25.11.2022 №104/-32-00-04-04-01-01-37014600, ані доповідної записки управління податкового адміністрування підприємств з виробництва та обігу підакцизних товарів транспортної галузі ПЕК від 23.11.2022 № 6511/32-00-04-04-01-08. При цьому, зміст заяви з грошовими вимогами до боржника не містить обґрунтування підстав для нарахування пені на загальну суму 2873721,01грн, визначення бази обрахунку та періоду такого нарахування.
Боржник вважає правомірними висновки суду про закриття провадження у справі в частині вимог на суму 6778410,49грн пені , оскільки у даному випадку існує рішення, яким відмовлено у визнанні цих вимог (ухвала ГСДО від 06.09.2022 у справі №905/1977/21, яка залишена в силі постановою САГС від 24.05.2023).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 задоволено клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - Дмитрієва Є.К. та представника ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" адвоката Дереки Д.В. про участь у судових засіданнях у справі №905/1977/21, в тому числі призначеному на 08.11.2023 о 10:30 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
08.11.2023 у судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції приймали участь представники кредитора Східного МО ДПС та боржника.
Представник кредитора (апелянта) наполягав на доводах та вимогах апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у визнанні кредиторських вимог до боржника та ухвалити нове судове рішення, яким визнати вимоги на загальну суму 9652517,58грн
Представниця боржника заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просила суд залишити оскаржувану ухвалу без змін.
Уповноважені представники інших учасників справи про банкрутство у судове засідання 08.11.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх сторін по справі, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності інших учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 за заявою кредитора ТОВ "ДЕТ-ЮА" відкрито провадження у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів - до 27.05.2022; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Курбанова Назіма Вахід-Огли; визначено дату попереднього засідання суду.
Ухвалою Господарського суду Донецької області за результатами попереднього засідання від 06.09.2022 у справі №905/1977/21 визнано вимоги кредиторів до боржника. 
Постановою Господарського суду Донецької області суду від 12.10.2022 припинено процедуру розпорядження майном у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" та повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Курбанова Назіма Вахід-Огли;  ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 (дванадцять) місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Курбанова Назіма Вахід-Огли.
Оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" (№69364 від 12.10.2022).
26.12.2022 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вих. № 1692/5/32-00-13-01 від 20.12.2022) про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство №905/1977/21 на суму 9652517,58грн.
В обґрунтування поданої заяви про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство №905/1977/21 на суму 9652517,58грн Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків посилається на наявність податкового боргу у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", який виник 26.10.2021 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, а також на нарахування відповідно до вимог ст. 129 Податкового кодексу України в ІКП з податку на додану вартість в автоматичному режимі пені в загальній сумі 6778410,49грн. 
Разом з тим, заявник вказує, що у зв`язку з перерахунком абсолютного значення пені по ППР від 01.06.2018 № 0004514614, сума пені в ІКП збільшена на 2873721,07грн згідно рішення керівника від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, що загалом становить 9652131,56 грн, яка боржником сплачена не була. 
За доводами заявника, станом на 19.12.2022 збільшено податковий борг по ПДВ на 386,02грн згідно податкового повідомлення-рішення (форми "Н") №000/161/32-00-04-01-01-01 від 08.07.2022. 
Таким чином, як вказує кредитор, станом на дату подання цієї заяви ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" має податковий борг в загальній сумі 9652517,58грн.
Як вже зазначалося, Господарським судом Донецької області 15.08.2023 постановлено оскаржувану ухвалу у справі №905/1977/21, якою:
- закрито провадження у справі в частині вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника на суму 6778410,49грн пені, нарахованої в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
- в іншій частині заявлених вимог з пені та штрафу судом відмовлено.
Ухвала місцевого господарського суду мотивована наявністю підстав для закриття провадження у справі в частині вимог на суму 6778410,49грн пені на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки судом вже прийнято рішення щодо вимог заявника з податкового боргу ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в частині пені в загальній сумі 6778410,49грн, зокрема судом було відмовлено у визнанні цих вимог (ухвала ГСДО від 06.09.2022 у справі № 905/1977/21, яка залишена в силі постановою САГС від 24.05.2023). 
Щодо решти заявлених Східним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків вимог на суму 2873721,01грн, господарський суд першої інстанції виходив з того, що зміст заяви з грошовими вимогами до боржника не містить обґрунтування підстав для нарахування пені, визначення бази обрахунку та періоду такого нарахування.
Крім того, господарський суд відзначив, що починаючи з дня винесення господарським судом постанови від 12.10.2022 у справі № 905/1977/21 про визнання ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі, в силу прямої норми Закону у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури та припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження та відмови у задоволенні вимог кредитора до боржника у відповідних частинах з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
За змістом ст. 1 КУзПБ кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Частиною 14 ст. 39 КУзПБ визначено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі
Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема положеннями ст.ст. 45 - 47 вищезгаданого Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 46 КУзПБ господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.
За приписами ч. 1 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою ст.45 цього кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.
Відповідно до ч .3 ст. 45 КУзПБ заява кредитора має містити, зокрема, виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, їх обґрунтування та до неї в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.
Апеляційний господарський суд враховує усталені правові висновки Верховного Суду щодо порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії:
- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);
- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 01.03.2023 у справі №902/221/23);
- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);
- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст. 78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18);
- розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу норм ст.ст. 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).
- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18);
- сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку; при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (ч. 1 ст. 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку (постанова від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20).
З матеріалів справи судом встановлено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків у січні 2022 року вже подавалася заява з грошовими вимогами до боржника на суму 28433411,67грн.
Вказана заява була обґрунтована тим, що у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" виник податковий борг 26.10.2021 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, а саме: за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018 на суму 21663150,93грн, в тому числі за основним платежем – 14442100,62грн, штрафними санкціями – 7221050,31грн.  Разом з тим, 27.10.2021 відповідно до вимог ст. 129 Податкового кодексу України в інтегрованій картці з податку на додану вартість в автоматичному режимі нараховано пеню в загальній сумі 6778410,49грн. З огляду на викладене, кредитор стверджував, що ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" має податковий борг у загальній сумі 28443411,67грн з податку на додану вартість (код 14010100), який не сплачений.
За результатом розгляду вказаної заяви Господарським судом Донецької області постановлено ухвалу від 06.09.2022 у справі №905/1977/21, якою визнано вимоги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в сумі 21655001,18грн з податку на додану вартість, в тому числі: за основним платежем – 14433950,87грн, штрафні (фінансові санкції (штрафи)) – 7221050,31грн., крім того судовий збір у розмірі 4962,00 грн. В іншій частині вимог – відмовлено.
Приймаючи вказану ухвалу, господарський суд виходив з того, що платником податків оскаржуються у судовому порядку дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків по відображенню 26.10.2021 в інтегрованій картці з податку на додану вартість суми збільшення/поновлення боргу по основному платежу в розмірі 6778410,49грн, а також податкова вимога від 27.10.2021 №0001910-1300-3200 за формою "Ю" на суму 28433411,67грн, рішення про опис майна у податкову заставу №14/37014600 від 27.10.2021, а на дату розгляду заяви Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з грошовими вимогами до боржника у справі №905/1977/21 про банкрутство, адміністративна справа №200/17680/21 по суті не розглянута, податковим органом не наведено як у заяві з грошовими вимогами до боржника, так і у податковій вимозі № 0001910-1300-3200 від 27.10.2021 детального розрахунку суми пені в розмірі 6778410,49грн з визначенням бази обрахунку та періоду такого нарахування, що унеможливлює перевірку такого розрахунку господарським судом. З наведених мотивів суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на суму 6778410,49грн пені згідно податкової вимоги № 0001910-1300-3200 (за формою "Ю") від 27.10.2021.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.09.2022 у справі №905/1977/21 залишена без змін.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування заяви (вих. №1692/5/32-00-13-01 від 20.12.2022) про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство №905/1977/21 на суму 9652517,58грн, яка є предметом даного судового розгляду, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків посилається на наявність податкового боргу у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", що виник 26.10.2021 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за тим же самим податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, а також на нарахування відповідно до вимог ст. 129 Податкового кодексу України в інтегрованій картці з податку на додану вартість в автоматичному режимі пені в загальній сумі 6778410,49грн. 
Як свідчить зміст заяви кредитора з вимогами до боржника, у даному випадку Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків вказує, що у зв`язку з перерахунком абсолютного значення пені по податковому повідомленню-рішенню від 01.06.2018 №0004514614, сума пені в інтегрованій картці збільшена на 2873721,07грн згідно рішення керівника від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, що загалом становить 9652131,56грн, які боржником не сплачено. 
Таким чином, за твердженням заявника, станом на 19.12.2022 збільшено податковий борг по ПДВ на 386,02грн згідно податкового повідомлення-рішення (форми "Н") № 000/161/32-00-04-01-01-01 від 08.07.2022. 
У зв`язку з викладеним кредитор вказує, що станом на дату подання цієї заяви у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" існує податковий борг в загальній сумі 9652517,58грн. який підлягає визнанню судом та включенню до реєстру вимог кредиторів у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".
Господарський суд першої інстанції, розглянувши вказану заяву, дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вимог на суму 6778410,49грн пені, нарахованої  в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки вже існує судове рішення, яке набрало законної сили, про розгляд казаних вимог кредитора до боржника та відмову у їх визнанні.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогам.
Однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, зокрема уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин.
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку в межах справи №905/1977/21 про банкрутство судом вже прийнято рішення щодо вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з податкового боргу ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в частині податкового боргу з пені в загальній сумі 6778410,49грн, що виник 26.10.2021 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018.
У той же час, заява Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яка є предметом даного судового розгляду, з вимогами  щодо податкового боргу ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в частині пені в загальній сумі 6778410,49грн  ґрунтується на тих самих підставах (доказах) та містить ті ж самі вимоги до тієї самої особи.
При цьому, за результатами розгляду заяви Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, поданої у січні 2022 року, з грошовими вимогами до боржника на суму 28433411,67грн була постановлена ухвала Господарського суду Донецької області від 06.09.2022 у справі №905/1977/21, залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду  від 24.05.2023, якою відмовлено у визнанні вимог в частині податкового боргу з пені в загальній сумі 6778410,49грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що на день подання заяви, яка є предметом даного судового розгляду, про визнання кредиторських вимог вищезазначеної суми пені - податкового боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018 фактично не існує, а є перераховано сума пені у розмірі 9652131,56грн, що підтверджується розрахунком пені по ППР від 01.06.2018 року №0004514614, колегією суддів апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки не вважаються зміною підстав доповнення заяви новими обставинами та доказами при збереженні первісних обставин.
Будь-які інші нові обставини (докази) в обґрунтування кредиторських вимог до боржника в частині податкового боргу з пені в загальній сумі 6778410,49грн, що виник 26.10.2021 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, окрім самого лише посилання на здійснення перерахунку та збільшення пені на суму 2873721,01грн, нарахованої за рішенням про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, та доповнення таких вимог штрафом у сумі 386,02грн, кредитор не зазначив та докази на їх підтвердження не надав.
Таким чином, колегія суддів констатує, що у даній справі існує судове рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі в частині вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника на суму 6778410,49грн пені, нарахованої  в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення суду про відмову у визнанні цих вимог в частині податкового боргу з пені в загальній сумі 6778410,49грн.
Щодо відмови судом першої інстанції у визнанні вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в іншій частині заяви (вих. № 1692/5/32-00-13-01 від 20.12.2022) про визнання кредиторських вимог, а саме пені в сумі 2873721,01грн, нарахованої за рішенням про нарахування пені від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, та штрафу у сумі 386,02грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01, колегія суддів зазначає таке.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, податковим органом відносно ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" складено податкове повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01 на підставі акту перевірки №100/32-00-04-01-01/37014600 від 21.02.2022.
За змістом цього повідомлення-рішення встановлено порушення ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 Податкового кодексу України та згідно з п. 201.1 та пп. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 5, п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 29.12.2010 №1246, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за звітні періоди січень-лютий 2020 року застосовано штраф у сумі 386,02грн за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код 3014060100).
Вищевказане податкове повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01 разом з розрахунком до нього надіслані рекомендованим поштовим повідомленням 11.07.2022 на адресу ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" та отримані останнім 30.07.2022 згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 4903101945414.
Доказів оскарження у встановленому порядку цього повідомлення-рішення боржником до матеріалів справи не надано, тому зобов`язання з оплати штрафу у сумі 386,02грн є узгодженим, у розумінні вимог ст. 57 Податкового кодексу України.  Строк оплати настав 10.08.2022. 
Доказів оплати ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" штрафу у сумі 386,02грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01 матеріали справи не містять.
Як також встановлено судом з доданих до заяви матеріалів, в.о. начальника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, керуючись Протоколом засідання Робочої групи по відпрацюванню штрафних санкцій та пені від 25.11.2022 № 104/-32-00-04-04-01-01-37014600 та на підставі доповідної записки управління податкового адміністрування підприємств з виробництва та обігу підакцизних товарів транспортної галузі ПЕК від 23.11.2022 №6511/32-00-04-04-01-08, прийнято рішення про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, яким проведено корегування в інтегрованій картці платника "Податок на  додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) " (код 14060100) по ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", шляхом нарахування пені на загальну суму 2873721,01грн.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції наголошує, що розглядаючи заяву з кредиторськими вимогами до боржника суд не розглядає позов по суті, а перевіряє таку заяву на відповідність вимогам законодавства і встановлює обставини щодо обґрунтованості чи не обґрунтованості заявлених кредитором вимог до боржника.
Разом з тим, покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.
Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 904/9428/21).
Господарським судом першої інстанції правильно встановлено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків до матеріалів справи не надано складеного за результатами перевірки акту перевірки №100/32-00-04-01-01/37014600 від 21.02.2022, так само в матеріалах справи відсутні податкові накладні за звітні періоди січень-лютий 2020 року. 
Також до матеріалів справи не надано ані Протокол засідання Робочої групи по відпрацюванню штрафних санкцій та пені від 25.11.2022 № 104/-32-00-04-04-01-01-37014600, ані доповідної записки управління податкового адміністрування підприємств з виробництва та обігу підакцизних товарів транспортної галузі ПЕК від 23.11.2022 № 6511/32-00-04-04-01-08, що не дозволяє перевірити та встановити належне документальне підтвердження прийняття рішення про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, на підставі якого проведено донарахування пені на загальну суму 2873721,01грн.
Водночас, зміст заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника не містить обґрунтування підстав для нарахування пені на загальну суму 2873721,01грн, визначення бази обрахунку та періоду такого нарахування, що унеможливлює перевірку такого розрахунку.
Відповідно до приписів ст.73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20).
Колегія суддів враховує, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 відкрито провадження у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів - до 27.05.2022; призначено розпорядника майна боржника.
У справі, що розглядається, Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків заявлено вимоги до боржника на суму 2873721,01грн, нарахованої за рішенням про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, та штрафу у сумі 386,02грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство (ч. 2 ст. 41 КУзПБ).
За приписами ч. 3 вказаної статті Кодексу, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема:
- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;
- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
Системний аналіз ч.ч. 1 – 3 ст. 41 КУзПБ дає підстави для висновку, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, боржник фактично втрачає право самостійно, на власний розсуд визначати порядок погашення заборгованості за власними зобов`язаннями, а подальше задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку, передбаченому положеннями КУзПБ.
Таким чином, встановлена вищенаведеними нормами заборона щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій стосується грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), на які поширюється мораторій (термін виконання яких настав до дня введення мораторію, співпадає з днем порушення судом справи про банкрутство боржника). Мораторій вводиться господарським судом одночасно з порушенням справи про банкрутство і стосується тих вимог, які мали місце на дату прийняття відповідного рішення судом.
Разом з тим, відповідно до п. п.14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України сума непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є складовою податкового боргу, поряд із сумою узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.
Пеня є способом забезпечення погашення податкового зобов`язання та визначається у ст. 1 ПК України як сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Отже, до податкового боргу, окрім суми грошового зобов`язання, яке стало узгодженим, включається також штраф і пеня, які є заходом фінансової відповідальності.
Згідно п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.
За приписами п.п. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).
Колегія суддів зазначає, що нарахування кредитором пені та штрафу поза межами строку, визначеного п.п.129.3.3 п.129.3 ст.129 ПК України, суперечить як приписам вказаної норми права, так і положенням ч. 3 ст. 41 КУзПБ.
Слід також врахувати, що постановою Господарського суду Донецької області від 12.10.2022 припинено процедуру розпорядження майном у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"; боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12  місяців, призначено ліквідатора.
Відповідно до ст. 59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.
Таким чином, починаючи з дня винесення Господарським судом Донецької області постанови від 12.10.2022 у справі № 905/1977/21 про визнання ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі, в силу прямої норми Закону у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури та припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.
Як вже вказувалось раніше, судом під час розгляду справи встановлено, що контролюючим органом здійснено донарахування боржнику пені на суму 2873721,01грн відповідно до рішення про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, а також нараховано штраф у сумі 386,02грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01, тобто такі зобов`язання зі сплати штрафу та пені виникли за період, який охоплюється дією мораторію на задоволення вимог кредиторів, та частково після відкриття ліквідаційної процедури у справі.
Разом з тим, як вже зазначалося, нормами Податкового кодексу України визначено певний порядок нарахування пені, з визначенням конкретного періоду для її обрахунку, проте, ані зі змісту заяви з грошовими вимогами до боржника, ані з наданих кредитором документів (рішення про нарахування пені від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32 та податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01) за відсутності первинних документів (акту перевірки №100/32-00-04-01-01/37014600 від 21.02.2022, податкових накладних за звітні періоди січень-лютий 2020 року, протоколу засідання робочої групи від 25.11.2022 № 104/-32-00-04-04-01-01-37014600, доповідної записки від 23.11.2022 № 6511/32-00-04-04-01-08), неможливо встановити базу обрахунку заявленої пені та період такого нарахування, що унеможливлює перевірку відповідного розрахунку.
Що стосується доводів апеляційної скарги Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків відносно того, що суд першої інстанції не витребував вищезазначені докази з власної ініціативи, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Зазначені норми свідчать, що саме учасник судового процесу має займати активну позицію у висловленні та доведенні відповідними доказами своїх доводів та заперечень по суті спору. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Останній не лише наділяє осіб, які беруть участь у справі, відповідними правами, але і покладає на них обов`язки подати наявні у них докази на підтвердження своїх вимог.
Судом першої інстанції були створені всі належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, однак кредитор, який зобов`язаний надати  всі необхідні документи на обґрунтування своїх вимог, в ході розгляду справи №905/1977/21, таких документів не надав та не звертався до суду заявою про неможливість подання необхідних документів тощо.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків не наведено апеляційному господарському суду обставин, які б перешкоджали йому подати всі необхідні докази до суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що наданими Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків доказами не доведено підстав для визнання судом та включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" заявлених вимог з  пені на суму 2873721,01грн, нарахованої за рішенням про нарахування пені від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, та штрафу у сумі 386,02грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 № 000/161/32000-04-01-01-01, у зв`язку з чим господарським судом першої інстанції правомірно відмовлено у визнанні цих вимог та включенні до реєстру вимог кредиторів.
Таким чином, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду про наявність підстав для закриття провадження в частині вимог до боржника на суму 6778410,49грн пені, та відсутність правових підстав для визнання решти вимог кредитора по зобов`язанням зі слати податків, які виникли (нараховані) в період мораторію на здоволення вимог кредиторів та після визнання боржника банкрутом.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Донецької області від 15.08.2023  справі №905/1977/21 підлягає залишенню без змін.
У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2023  справі №905/1977/21 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2023  справі №905/1977/21 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.11.2023.

Головуючий  суддя                                                                      Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                                              Л.М. Здоровко 

Суддя                                                                                              О.В. Плахов