ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8578/23 Справа № 214/857/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О., 
секретар судового засідання Гладиш К.І.,
сторони
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач-  ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, виконком Саксаганської районної у місті ради,
розглянув у відкритому судовому засіданні,  в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник – адвокат Повалій Олена Василівна на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2023 року, ухваленого суддею Сіденком С.І. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 01 серпня 2023 року, 

ВСТАНОВИВ

У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, виконком Саксаганської районної у місті ради, про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради про визначення місця проживання дітей.
Просив суд визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на необхідність проживання дітей з ним для найкращого забезпечення інтересів дітей та недостатнє виховання дітей з боку матері. 
В обґрунтування позову зазначено, що у період з 12 грудня 2009 року по 13 листопада 2019 рік вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей: малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Деякий час після розірвання шлюбу діти проживали з матір`ю, періодично проживали з батьком, однак рішенням виконкому Довгинцівської районної у місті ради №449 від 16.12.2020 місце проживання дітей визначено було з батьком. 
До 24.09.2022 діти проживали з ним, однак мати забрала синів на вихідні та до тепер відмовляється відпускати дітей назад до батька. Він весь час після розірвання шлюбу допомагав дітям і матеріально і фізично, добровільно написав на роботі заяву про стягнення аліментів на утримання дітей на користь відповідача, які стягували з нього навіть у період проживання дітей з ним. Купував дітям необхідні речі та бажає, щоб діти постійно проживали саме з ним, оскільки відповідач погано виконує батьківські обов`язки, не займається розвитком дітей, не піклується про їх здоров`я, харчування та душевний і психічний стан, іноді застосовує до дітей фізичне насилля. 
09.11.2020 він звертався до поліції із заявою про домашнє насилля відповідачем відносно сина ОСОБА_3 . До того ж, у період, коли діти перебували у ОСОБА_5 , у квітні 2022 року їх син травмувався, однак унаслідок недбалого ставлення до цього факту відповідачем та відсутності необхідного лікування, у сина унаслідок перелому руки неправильно зрослася кістка і це було виявлено лікарями при звернення уже його, як батька дитини, до медичного закладу. Відповідач офіційно ніде не працює, постійного доходу не має та зареєстрована разом зі старшим сином у квартирі матері. Він зареєстрований разом з молодшим сином, однак фактично проживає за іншою адресою, офіційно працює та має стабільний заробіток. Зазначено про зацікавленість навчанням дітей лише батьком дітей, який виконує як функцію грошового забезпечення, так і приймає активну участь у виконанні рекомендацій педагогів, проявляє зацікавленість у навчанні та вихованні дітей, на відміну від їх матері, яка не приділяє належної уваги дітям, у тому числі й стосовно забезпечення місцем та приладдям для навчання дітей, контролю за їх навчанням, здоров`ям. З врахуванням викладеного просив задовольнити вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей разом з нею, що буде сприяти найкращим інтересам дітей та їх всебічному розвитку і вихованню. 
В обґрунтування позову зазначила, що після розірвання шлюбу певний час діти постійно проживали з нею, при цьому підтримували тісні стосунки з батьком і періодично мешкали у нього. Вона не заперечували проти рішення виконкому про визначення місця проживання дітей з батьком, при цьому стосунки у неї з дітьми залишалися нормальними. 
Однак 24 вересня 2022 року діти прийшли до неї та розповіли, що після одруження батька з ОСОБА_6 у сім`ї батька атмосфера відносно дітей різко змінилася, бо діти категорично не прийняли дружину батька – вона в різній формі критикувала їх, зовнішній вигляд, виховання. До того ж після одруження батька діти часто перебували у батьків відповідача, де їх дідусь ОСОБА_7 неодноразово застосовував фізичну силу до дітей. Саме ці фактори змусили дітей повернутися до матері. Випадок про застосування відносно дітей з її боку фізичного насилля ніколи не мав місце і факт звернення відповідача до поліції був виключно за його ініціативою. Вона працює, має стабільний дохід та постійне робоче місце, не зловживає і ніколи не зловживала алкогольними або наркотичним засобами. На підтвердження доводів щодо їх прихильності більше до неї, як матері, надає відповідне психологічне дослідження дітей та дотримуючись у першу чергу їх інтересів, просить вимоги задовольнити.
Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2023 року відмовлено в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 . – повністю.
Задоволено повністю зустрічний позов ОСОБА_8 . 
Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю – ОСОБА_8 за місцем проживання матері.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням через свого представника, адвоката Повалій О.Б. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги ОСОБА_1 та визначити місце проживання малолітніх дітей – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх батьком ОСОБА_1 .
При цьому, скаржник зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення рішення по справі не була врахована ціла низка обставин, зокрема: ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з батьків, що відповідач не забезпечує здобуття дітьми якісної освіти, не займається їх розвитком та не контролює виконання ними домашніх завдань та засвоєння шкільної програми. Вказує, що судом не було враховано те, що зацікавленість навчанням дітей проявляє лише батько дітей, який виконує як функцію грошового забезпечення так і приймає активну участь у виконанні рекомендацій педагогів, проявляє зацікавленість у навчанні та вихованні дітей, на відміну від їх матері, яка не приділяє належної уваги дітям, у тому числі й стосовно забезпечення місцем та приладдям для навчання дітей, контролю за їх навчанням.
Представник позивача звертає увагу на те, що у судових дебатах сторона позивача не заперечувала проти часткового задоволення первісного позову, а саме визначити місце проживання ОСОБА_4 з батьком, залишивши місцем проживання іншого сина ОСОБА_3 з матір`ю, проте, судом першої інстанції при вирішенні питання проживання ОСОБА_4 із матір`ю, єдиним аргументом проживання саме з матір`ю зазначено тісний зв`язок братів один з одним.
Представник позивача наголошує на тому, що проживання синів з батьком відповідає їх якнайкращим інтересам, оскільки батько сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, а оскаржуване судове рішення не відповідає інтересам дітей, зважаючи на неспокійне та нестійке середовище, у якому проживає мати. Сторона позивача вважає, що відповідач належним чином не довела того факту, що вона сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, що вона може захистити дітей й забезпечити те, що їм потрібно, аби діти зростали у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалися.
Представник позивача вказує, що суд першої інстанції повністю взяв до уваги за основу рішення діагностичні висновки за результатом психологічного дослідження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не перевіривши їх достовірність. Вважає, що висновки викликають сумніви щодо їх повноти та об`єктивності, зазначені висновки та пояснення психолога не були перевірені у судовому засіданні у сукупності з іншими наявними у справі доказами. Сторона позивача вважає, що висновки є недопустимими та недостовірними і судове рішення не має на них ґрунтуватися.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Повалій О.В., які, кожен окремо у повному обсязі підтримали вимоги і доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про повне задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 , відповідача ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_11 , які, кожна окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони позивача, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводі апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що сторони з 12 грудня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 13 листопада 2019 року між ними розірвано.
Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 16.12.2020 №449, визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком, ОСОБА_1 , терміном на півроку з дня прийняття рішення та надано ОСОБА_12 термін 6 місяців для вжиття заходів щодо налагодження стосунків з дітьми та її працевлаштування. У тексті рішення зазначено щодо фактичного проживання, на час перевірки, дітей з батьком у належній бабусі дітей квартирі, батько працює та характеризується позитивно за місцем роботи та проживання. Мати дітей не працює, наполягає на проживанні дітей разом з нею. Батьки приділяють належну увагу навчанню та вихованню дітей, однак ОСОБА_13 навчальний дошкільний заклад не відвідує. Діти виявили бажання проживати разом з батьком.
Згідно характеристики (без дати) адміністрації Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №19, складеної стосовно учня 6-Б класу ОСОБА_9 , дитина виконує домашні завдання з усіх предметів, проявив себе як учень із середнім рівнем знань. Денис виховується у неповній родині, батьки розлучені, але обоє контролюють навчання, дозвілля та стан здоров`я сина.
Згідно характеристики (без дати) адміністрації Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №19, складеної стосовно учня 2-Б класу Дубини ОСОБА_4 , дитині характерна розсіяність, підвищена втомлюваність, дуже низька працездатність, працює тільки під керівництвом та з допомогою вчителя. Нерозвинена дрібна моторика, ОСОБА_4 пише несвідомо по шаблону, рукописні букви переплітаються з друкованими. Має утруднення у формуванні уявленні про арифметичні дії, у розпізнаванні і називанні об`єктів природного і суспільного оточення, тощо. Мати і батько розлучені. Батько приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, постійно відвідує батьківські збори, тримає зв`язок зі школою та класним керівником. Мати увагу вихованню, навчанню та здоров`ю сина не приділяє.
Згідно характеристик (без дати) указаного навчального закладу сім`ї дітей, батьки розлучилися у 2019 році. Діти мешкають разом з матір`ю. 
Стосовно ОСОБА_3 : у нього окрема кімната, він забезпечений усім необхідним. Мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, контролює стан його здоров`я. Батько з родиною не проживає, але навчанням сина цікавиться, відвідував батьківські збори, тримає зв`язок із класним керівником. Денис завжди охайний, доглянутий. 
Стосовно ОСОБА_4 : для дитини місце для навчання не організоване, він не забезпечений усім необхідним для навчання, бо на онлайн уроки з тих пір, як почав жити з матір`ю, не виходить. Підручників, виданих шкільною бібліотекою, дитина не має, бо мати не забирає їх у батька. Електронними підручниками, які були відправлені мамі разом з програмою, що їх відкриває, мати не користується. Мама не приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, не контролює стан його здоров`я. Ще під час офлайн навчання мати забувала за сина у школі і викликали з роботи батька, який приїжджав за дитиною. Батько ОСОБА_1 із сім`єю не проживає, але навчанням сина цікавиться, приділяє увагу його вихованню, надаючи можливість сину відвідувати розвиваючі центри для дітей. Батьківські збори відвідує, зв`язок із класним керівником підтримує регулярно. Хлопчик завжди охайний, доглянутий та добре одягнений завдяки батькові, який його забезпечує. 
Практичні психологи дитячого закладу «Пізнавайка», який відвідує малолітній ОСОБА_13 , зазначили про співпрацю із командою центру виключно батька дитини, який систематично цікавиться досягненнями та успіхами ОСОБА_4 , виконує рекомендації педагога та психолога, виконує функцію грошового забезпечення. Мати ОСОБА_12 участі у процесі відвідування занять не бере, жодного разу в центр дитину не приводила та з педагогами не спілкувалась. 
ОСОБА_1 за місце роботи характеризується позитивно.
ОСОБА_2 згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 15.10.2022 є фізичною особою-підприємцем.
Згідно акту з місця проживання від 19 грудня 2022 року, ОСОБА_1 проживав разом з дітьми у квартирі АДРЕСА_1 у період з 17.03.2020 по 28.06.2020, 07.11.2020 по 26.08.2021, 27.02.2022 по 24.09.2022. Скарг від сусідів чи інших осіб не надходило, діти завжди охайні, доглянуті та привітні до дорослих та дітей. 
Згідно характеристики ТОВ «Житлосервіс-КР» від 30.03.2023, скарг чи претензій від сусідів ОСОБА_8 за місцем проживання до управителя будинку за місцем проживання останньої, не надходило.
Згідно наданого до суду стороною відповідача діагностичного висновку за результатами психологічного дослідження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведеного 28 березня 2023 року на підставі адвокатського запиту ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 психологом ОСОБА_14 , вплив матері на ОСОБА_4 можна оцінити, як позитивний. Зауважень, нарікань і невдоволення матір`ю ОСОБА_15 у період обстеження не виявлено. У ОСОБА_4 існує страх бути побитим (конкретні фігури виявлені – батько та дідусь). Якість прихильності ОСОБА_4 до обох батьків можна оцінити, як ненадійну, але для ОСОБА_4 важливо підтримувати і розвивати стосунки лише з матір`ю. 
Згідно наданого до суду стороною відповідача діагностичного висновку за результатами психологічного дослідження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведеного 28 березня 2023 року на підставі адвокатського запиту ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 психологом ОСОБА_14 , негативний вплив матері на ОСОБА_3 полягає у непослідовності виховання, що залишався сам зі своїм молодшим братом. Стосовно батька, негативний вплив у фізичному покаранні, залишення у небезпеці, поряд з дідусем, відсутність спілкування батька, задля безпеки дитини. Позитивний вплив зі сторони батька з`ясувати не вдалося у зв`язку з небажанням ОСОБА_3 говорити або описувати це. Негативний вплив появи у батька співмешканки ОСОБА_16 на ОСОБА_3 полягає у цькуванні його, відсутності турботи про нього. Негативний вплив проживання з батьком, фізичні покарання з боку дідуся. У ОСОБА_3 існує страх знову бути покараним фізично і пережити психологічний тиск з боку дружини батька ОСОБА_16 , стосовно свого зовнішнього вигляду чи неспроможності вивчити шкільний матеріал. Денис детально описує випадок фізичного насилля у вигляді побиття ременем дідусем, а також промовляє небажання знову проживати з ними. Стабільна прихильність на час діагностики відносно матері, окрім неї дуже прив`язаний до молодшого брата, з яким проживає наразі. Прихильність до батька вдалося діагностувати у відсутності провини, нерозумінні у чому він винен, що батько емоційно не підтримує з ним зв`язок.
За висновком Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 14.04.2023, у обох батьків створені належні умови для проживання малолітніх дітей, тому з врахуванням обсягу наданої комісії інформації, покладаються на розсуд суду.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_8 на підставі досліджених доказів наданих сторонами, допиту свідків, опитування обох синів сторін, врахував інтереси та думки малолітніх дітей, їх психологічний стан та особливості фізичного розвитку, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також, дотримуючись балансу між їх інтересами, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в інтересах дітей, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні первісного позову та повному задоволенні зустрічного позову.
Проте, колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції та частково погоджується з доводами сторлони позивача в частині наявності підстав для визначення місця проживання молодшого сина сторін ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_1 , з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).
Згідно статті 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Нормами статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі потрібно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
Отже, наведені норми права свідчать про те, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору.
Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
Під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327 цс 18), право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання, з`являється у дитини з досягненням віку 10 років
Так, визначаючи місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_8 , суд першої інстанції, вислухавши у судовому засіданні думку дитини, який чітко висловив бажання проживати разом з матір`ю, посилаючись на конфлікті ситуації як з дружиною батька, так і з дідусем, та відсутності, у зв`язку з цим, захищеності з боку батька, що є вкрай важливим у цьому віці. Суд дійшов висновку, що він не може примусово визначити місце проживання дитини з батьком поза волею дитини. При цьому, судом не було встановлено обставин, які б могли шкодили здоров`ю та розвитку ОСОБА_3 у разі визначення місця проживання його з матір`ю.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки під час апеляційного розгляду справи, суд також вислухав думку ОСОБА_3 , яка не змінилася, дитина хоче проживати з матір`ю, а не з батьком. Окремо слід зазначити, що на теперішній час ОСОБА_3 виповнилось 13 років і в наступному 2024 році він вправі буде сам обирати з ким з батьків йому проживати.
При визначенні місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , суд першої інстанції, виходив з думки самої дитини, який у рівній мірі згоден проживати як з батьком, так і з матір`ю та на підставі досліджених письмових доказів показів свідків, дійшов висновку, що протипоказань щодо проживання ОСОБА_4 з матір`ю не установлено. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції також була вислухана думка молодшого сина сторін ОСОБА_4 , який у присутності педагога суду пояснив, що він бажає жити разом із батьком та його дружиною ОСОБА_17 , а до матері бажає приходити в гості. При цьому, ОСОБА_4 пояснив що займаються з ним уроками і батько, і ОСОБА_18 , з батьком вони багато подорожують по Україні.
В судовому засіданні під час опитування ОСОБА_4 була присутня педагог ОСОБА_19 , яка пояснила, що в її класі ОСОБА_4 навчається з березня 2022 року і з цього часу вихованням дитини замається виключно батько, матір вона вперше побачила в цьому судовому засіданні.
У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі №377/128/18 (провадження №61-44680св18) вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №352/2324/17 (провадження №61-14041св19) зазначено, що питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.
Колегія суддів, оцінивши усі обставини справи у їх сукупності, враховуючи думку ОСОБА_4 , його психологічний стан та особливості фізичного розвитку, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також, дотримуючись балансу між його інтересами, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в інтересах дітей, дійшла до переконання про доцільність визначення місця проживання молодшого сина ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_1 . 
Колегія суддів вважає за необхідне наголосити сторонам, що незважаючи на відсутність налагодження конструктивної комунікації між ними щодо здійснення батьківських прав, вони, як батьки дітей, безсумнівно відіграють важливу роль у їх житті та розвитку, бо діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Сторони мають право та обов`язок піклуватися про здоров`я, стан розвитку дітей, незалежно від того, з ким вони будуть проживати, а також обов`язок на безперешкодне та постійне спілкування дітей між собою, у зв`язку з чим сторони необхідно зобов`язати забезпечити регулярні зустрічі і спілкування дітей між собою, оскільки брати мають між собою тісний емоційний зв`язок.
Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи у відповідності з положенням п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для часткового скасування судового рішення.
Керуючисьст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник – адвокат Повалій Олена Василівна задовольнити частково.
Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2023 року в частині визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю – ОСОБА_8 за місцем її проживання скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення.
Визначити місцем проживання малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_1 за місцем проживання батька. 
В решті рішення суду залишити без змін.
Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_8 забезпечити регулярні зустрічі і спілкування дітей між собою.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 13 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: