ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2023 року
м. Київ
справа №  241/667/21
провадження № 51-5594км 21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                                    ОСОБА_6 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_7 , стосовно якого застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, на ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень
Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 09 вересня 2021 року за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, передбачених частиною 2 статті 15, пункту 1 частини 2 статті 115, частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 7056,90 грн у якості відшкодування матеріальної шкоди та грошові кошти у сумі 1 000 000,00 грн у якості відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1 500 000,00 грн у якості відшкодування моральної шкоди.
Вирішено долю речових доказів.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 повернуто на підставі пункту 4 частини 3 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзіОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги, зокрема, з тих підстав, що ухвала суду першої інстанції надійшла до установи, де він перебуває у зв`язку з тим, що до нього застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, 19 жовтня 2021 року та зареєстрована за вх. № 2888, а апеляційна скарга на неї подана 21 жовтня 2021 року, отже, вважає, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження.
Крім того, не погоджується з розміром матеріальної та моральної шкоди стягнутої з нього на підставі задоволених цивільних позовів.
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 підтримали касаційну скаргу ОСОБА_7 . Вважали, що вона підлягає частковому задоволенню, оскільки, на їх думку, строк апеляційного оскарження судового рішення для особи, яка знаходиться в умовах несвободи, починає спливати з моменту отримання його копії.   
Інших учасників було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з'явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку захисника та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 09 вересня 2021 року про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, повернуто на підставі пункту 4 частини 3 статті 399 КПК, відповідно до якого апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга на зазначене рішення суду першої інстанції подана 01 листопада 2021 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку на апеляційне оскарження, та в ній не порушується питання про поновлення строку апеляційного оскарження, а також не подано окремого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
З цими висновками суду апеляційної інстанції не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.
За загальним правилом, визначеним пунктом 1 частини 2 статті 395 КПК, апеляційна скарга на вирок, ухвалу про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру подається протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Виключення з цього правила сформульоване у частині 3 статті 395 КПК, відповідно до якого для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Особливостей порядку обчислення строку на апеляційне оскарження для особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, чинний КПК не містить, за винятком положень статті 116 КПК, де особи, які перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги по суті прирівнюються до осіб, які тримаються під вартою.
До особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи, як передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (частина 1 статті 508 КПК).
У цьому провадженні до ОСОБА_7 на підставі ухвал Першотравневого районного суду Донецької області від 22 лютого, 24 квітня та 11 червня 2021 року був застосований запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» з суворим наглядом.
В цій установі ОСОБА_7 знаходився до розгляду кримінального провадження по суті.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості доводів ОСОБА_7 про подачу ним апеляційної скарги у строки, передбачені КПК на апеляційне оскарження, Суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу (частина 6 статті 9 КПК).
Колегія суддів вважає, що у випадку визначення порядку обчислення строку на апеляційне оскарження судового рішення для особи, яка поміщена до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, має застосовуватися аналогія права, про яку йдеться у зазначеній вище нормі.
Так, відповідно до статті 10 КПК, яка закріплює рівність перед законом і судом як загальну засаду кримінального провадження, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. У випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.
Закон не визначає вичерпного переліку ознак людини, за якими має бути забезпечена рівність перед законом і судом.
Колегія суддів зазначає, що знаходження людини в умовах несвободи, є однією з тих ознак, яка споріднює осіб, які перебувають під вартою, з особами, поміщеними до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Виходячи з вищевикладеного, Суд вважає, що для особи, поміщеної до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а у подальшому - стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру, розповсюджуються правила частини 3 статті 395 КПК.
Отже, для прийняття рішення щодо дотримання особою, яка поміщена до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, строків на апеляційне оскарження судового рішення необхідно з`ясувати, коли їй було вручено копію судового рішення, що оскаржується, а також встановити, коли вказана особа подала апеляційну скаргу.
У цьому провадженні апеляційний суд належним чином зазначених обставин не перевірив, обмежившись лише посиланням на дату подання апеляційної скарги.
Як убачається з інформації, наданої на запит Верховного Суду Першотравневим районним судом Донецької області від 01 грудня 2021 року, місцевий суд направив ухвалу суду від 09 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_7 до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» 14 вересня 2021 року.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення убачається, що закладом, у якому знаходився ОСОБА_7 , ця ухвала отримана 19 жовтня 2021 року.
Крім того, ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 23 вересня 2021 року були виправлені описки, допущені в ухвалі від 09 вересня 2021 року, у зв`язку з чим на адресу Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» 01 жовтня 2021 року повторно була направлена ухвала від 09 вересня2021 року разом з ухвалою від 23 вересня 2021 року, яка, як зазначено в ній, є невід`ємною частиною ухвали від 09 вересня 2021 року (відомості про отримання цих ухвал у матеріалах, які є у розпорядженні Верховного Суду, відсутні).
Отже, навіть якщо за основу брати дату отримання закладом, у якому знаходився ОСОБА_7 , ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 09 вересня 2021 року (19 жовтня 2021 року), убачається, що апеляційна скарга, подана ОСОБА_7 01 листопада 2021 року, направлена у межах тридцятиденного строку.
У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Донецького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке обмежило особі, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру, доступ до правосуддя і гарантоване Конституцією України право на апеляційне оскарження судового рішення, що, у свою чергу, тягне її скасування і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.  
Що стосується доводів касаційної скарги ОСОБА_7 про надмірну суму стягненої з нього матеріальної та моральної шкоди, то колегія суддів їх не розглядає, враховуючи положення частини 1 статті 424 КПК, відповідно до якої у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, тоді як ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку по суті не переглядалась.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Донецького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції слід врахувати наведене, та, з додержанням вимог кримінального процесуального закону, ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу  ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                                ОСОБА_2                                          ОСОБА_3