ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року	Львів	Справа № 460/25560/22 пров. № А/857/13894/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                         Хобор Р.Б.,
суддів                                                                              Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, в м. Львові, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року, ухвалене суддею Дудар О.М. у м. Рівне, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 460/25560/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

                                                             В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача у якому, з уточненням позовних вимог, просить суд: 
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у обчисленні розміру пенсії за віком при призначенні вперше з 22 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки;
- зобов`язати відповідача здійснити з 22 лютого 2022 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, яка, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначена вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017-2019 роки та коефіцієнта її збільшенням на 1,11 (з 01.03.2021) та на 1,14 (з 01.03.2022) відповідно, за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
30 червня 2023 року Рівненський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у обчисленні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 при її призначенні вперше з 01 травня 2020 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 22 лютого 2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, яка, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначена вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017-2019 роки та коефіцієнта її збільшенням на 1,11 (з 01.03.2021) та на 1,14 (з 01.03.2022) відповідно, за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 794 гривні 92 коп.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що, хоча в даному випадку мало місце призначення позивачці одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), проте  за іншим законом. За таких обставин, показник середньої заробітної плати, при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має бути таким як при призначенні пенсії вперше, тобто за останніх три роки перед призначенням пенсії за іншим Законом.
Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що, в даному випадку, мало місце призначення позивачці одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), хоча за іншим законом. За таких обставин, показник середньої заробітної плати, при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.
За цих обставин відповідач вважає, що діяв правомірно, відмовивши позивачці у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2017- 2019 роки.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що з 09.09.2013 року позивачці призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».
З 01.05.2020 року позивачка переведена на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивачка 01.07.2022 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком з 01.05.2020 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки.
Листом від 28.07.2022 року відповідач повідомив, що з 01.05.2020 року позивачка переведена на пенсію за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та проведено відповідний перерахунок пенсії без зміни показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не застосування показника середньої заробітної плати, що враховувався при обрахунку розміру пенсії за 2017-2019 роки, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства видно, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.
Як встановив суд першої інстанції, позивачка з 09.09.2013 року отримувала пенсію за віком, що призначена відповідно до Закону України «Про державну службу».
З 01.05.2020 року позивачка переведена з пенсії за віком, яка призначена за нормами Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком, яка призначена за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, призначення позивачці пенсії за віком з 01.05.2020 року, відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відбулось вперше.
Отже, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Тому відповідач, при призначенні позивачці пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», невірно застосував показник середньої заробітної плати, той, який був встановлений на час первинного призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу». Тому такі дії відповідача необхідно визнати протиправними.
Водночас відповідача необхідно зобов`язати здійснити з 22.02.2022 року перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовувавши показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2017, 2018, 2019 роки
Вказаний висновок є підставою для задоволення позову.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року в справі № 460/25560/23 - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Постанова складена 10.11.2023 року