УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 684/270/22
провадження № 51-5988ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пасічна Старосинявського р-ну Хмельницької обл. та жителя АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 березня                2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винуватими та засуджено кожного з них за ч. 1 ст. 249 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Крім того, суд вирішив питання щодо речових доказів та спеціальної конфіскації, цивільного позову та відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Як встановив суд у вироку, 13 травня 2022 року приблизно о 23:00                            ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , умисно, для власного збагачення, без відповідного дозволу, в заборонений період часу - період нересту, встановлений наказом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Хмельницькій області від 01 квітня 2022 року № 38-од «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов (добування) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Хмельницької області у 2022 році», згідно з яким заборонено здійснювати вилов риби у всіх річках та їх кореневих водах з 11 квітня до 30 травня 2022 року (включно), виставили заборонені засоби лову - дві риболовні сітки розмірами                         41,2 м х 110 см, з розміром вічка 6 см х 6 см та 54 м х 70 см, з розміром                                           вічка 5 см х 5 см, у ставу, що знаходиться на струмку без назви - права притока річки Грабарка - ліва притока річки Жилка (Мшанецька Руда) - права притока річки Случ (суббасейн річки Прип`ять, басейн річки Дніпро), який розташований у с. Гречана на території Старосинявської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області.
Надалі приблизно о 00:30 14 травня 2022 року засуджені за допомогою човна запливли у водойму, з якої здійснили незаконний вилов біоресурсів, а саме риби: 27 екземплярів карася сріблястого на загальну суму 42 687 грн; 10 екземплярів ляща на загальну суму 16 490 грн та 3 екземпляри сазана (коропа) на загальну суму 11 118 грн, чим заподіяли істотної шкоди, так як незаконний вилов риби здійснювався у період нересту, та спричинили збитків у розмірі 70 295 грн.
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Суть обґрунтування вимог захисника зводиться до того, що вилов риби засуджені проводили лише одною сіткою, що, на його переконання, підтверджується записом телефонної розмови здійсненим ОСОБА_4 . Також, на думку сторони захисту, не весь обсяг риби, зафіксований в протоколі огляду місця події, можна вважати виловленим засудженими, оскільки останні були затримані о 00:35, а сітка вилучена з води після 3 години. 
Крім того, ОСОБА_6 зауважує про нерозгляд судом першої інстанції клопотання про закриття кримінального провадження на підставі приписів ст. 45 КК.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 1 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
З огляду на наведене положення процесуального закону суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставою для перегляду судових рішень у касаційному порядку. Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд керується фактичними обставинами, установленими місцевим та апеляційним судами.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
За змістом ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Положеннями ст. 94 КПК передбачено, що суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Місцевий суд дотримався викладених вище вимог і за встановлених фактичних обставин кримінального провадження правильно кваліфікував дії                          ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 249 КК, висновок суду про доведеність їх винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення зроблено з дотриманням вимог КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, та оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Так, суд обґрунтовано послався, зокрема, на показання: 
- ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вину визнали частково, оскільки стверджували про те, що здійснювали вилов риби лише однією сіткою, якою піймали   6 лящів. Водночас, наголошували, що інша сітка з рибою, яка була виявлена самостійно працівниками поліції не належить засудженим;
- свідка ОСОБА_7 , який був запрошений працівниками поліції бути понятим,                       та повідомив, зокрема, що обвинувачені вказували про перебування у воді двох сіток, і лише після того, як їх витягли, то один із них став заперечувати належність однієї            з сіток їм;
- свідка ОСОБА_8 (понятий), який зазначив, окрім іншого, що обвинувачений оспорював належність їм однієї із сіток. Також вказав про відсутність зауважень та тиску під час складання протоколу.
Встановлені судом першої інстанції обставини підтверджені й сукупністю письмових доказів, зокрема: 
- заявою ОСОБА_4 від 14 травня 2022 року, згідно з якою він добровільно видав працівникам поліції: 27 карасів, 10 лящів, 3 коропи та дві сітки вічко 6 см х 6см та 5см х 5 см довжиною 41,2 м і 54,4 м, а також металевий човен;
- протоколом огляду місця події від 14 травня 2022 року з додатками - фототаблицею, відповідно до змісту якого в с. Гречана з участю понятих та спеціаліста оглянуто місце події - лівий берег сільського ставу та виявлено засуджених, які за допомогою човна та сіток незаконно виловили рибу, а саме 27 карасів, 10 лящів, 3 коропи. Дві сітки, човен та рибу було вилучено;
- довідкою № 1-3/557-20 від 17 травня 2022 року, виданою Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Хмельницькій області та розрахуноком розміру шкоди від 27 травня 2022 року, згідно з якими розмір шкоди становить 70 295 грн;
- наказом № 38-од від 01 квітня 2022 року «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов (добування) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Хмельницької області у 2022 році», відповідно до якого заборонено здійснювати вилов риби у всіх річках та їх кореневих водах з 11 квітня до 30 травня 2022 року (включно)                             з відповідним переліком.
- висновоком експерта судової інженерно-екологічної експертизи № 396/22-22                          від 08 серпня 2022 року, згідно з яким шкода завдана довкіллю внаслідок незаконного вилову риби виду: карась 27 екземплярів, лящ 10 екземплярів та короп 3 екземпляри на ставку в с. Гречана можна вважати істотною за критерієм «вилов риби в період нересту». Сума збитків внаслідок незаконного вилову риби становить 70 295 грн.
Крім того, суд першої інстанції у вироку зазначив, що позиція засуджених про те, що вони не причетні до іншої сітки, яку, на їх думку, встановили брати Бурлачуки, не знайшла свого підтвердження шляхом надання відповідних доказів в ході судового розгляду, тому такі показання суд визнав неспроможними та спрямованими на уникнення ними відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. До того ж суд врахував те, що судом був допитаний, як свідок, один із братів ОСОБА_9 за клопотанням сторони захисту, яка під час його допиту не скористалася можливістю задати питання з метою з`ясувати належність йому чи брату однієї із вилучених сіток. 
Також суд першої інстанції критично оцінив показання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що внаслідок здійснення дізнавачем стосовно них тиску була написана заява про добровільну видачу сіток, оскільки жоден із допитаних судом свідків та понятих не підтвердив здійснення такого впливу на засуджених під час проведення слідчих дій. Більш того, з приводу психологічного тиску на засуджених з боку дізнавача захисник звертався із заявою до відповідного ТУ ДБР, проте за результатами розгляду заяви не встановлено обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.
Звернув увагу місцевий суд у вироку й на те, що показання свідків сторони захисту не спростовують обвинувачення та не підтверджують обставини, на які вказують засуджені, а саме неналежність їм однієї із вилучених сіток та, як наслідок, непричетність до незаконного вилову усієї риби, окрім шести лящів.
Не залишилися поза увагою суду і записи телефонних розмов, надані обвинуваченим, які суд визнав недопустимим доказом, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини та не у передбаченому КПК порядку, а тому відповідно до вимог статей 86, 87 КПК суд не міг посилатися на них під час ухвалення судового рішення. З огляду на зазначене безпідставними є твердження касатора про неврахування судами запису телефонних розмов.
Установивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази, надавши їм належну оцінку, у тому числі оцінивши їх сукупність на предмет достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку, суд першої інстанції з наведенням докладних мотивів дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК. Приймаючи таке рішення, суд дотримався критеріїв доведення винуватості                                   поза розумним сумнівом, наведених Європейським судом з прав людини у                     висновках у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06 грудня 1998 року). Так, у зазначених рішеннях вказано, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог процесуального закону, і вирок суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК.
Не погоджуючись із вироком місцевого суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Хмельницький апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Так, апеляційний суд, перевіряючи доводи сторони захисту про те, що не весь обсяг риби, зафіксований в протоколі огляду місця події, можна вважати виловленим з вини засуджених, оскільки після виявлення правопорушення вночі, оформлення процесуальних документів проводилося до 5 години ранку, слушно зауважив, що  виявлення, припинення та фіксація кримінального правопорушення проводилася відповідно до вимог КПК, а такі аргументи оцінив, як позицію захисту від висунутого обвинувачення та бажання пом`якшити відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Були предметом перевірки колегії суддів апеляційного суду і твердження захисника про незастосування місцевим судом приписів ст. 45 КК та аргументовано визнані безпідставними, оскільки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 частково визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1                               ст. 249 КК та частково відшкодували шкоду. Водночас наявність зазначених обставин, як слушно вказав суд апеляційної інстанції, виключає звільнення засуджених від відбування покарання на підставі приписів ст. 45 КК.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Таким чином, наведені в касаційній скарзі захисника доводи не                                       спростовують правильності висновків, викладених у оскаржуваному судовому рішенні, та не містять вагомих аргументів, які би свідчили про залишення                                   поза увагою суду доводів сторони захисту, у зв`язку з чим немає підстав для сумнівів у законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення. З огляду на зазначене вище відсутні підстави для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_6 .
 
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає. 
Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє                                  у відкритті касаційного провадження. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                           ОСОБА_3