ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 листопада 2023 року 	м.Суми	

Справа №583/3291/23 
Номер провадження 22-ц/816/1696/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Рунова В. Ю. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
учасники справи:
стягувач – ОСОБА_1 ,
боржник – ОСОБА_2 ,
начальник Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мартинчук Михайло Віталійович,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2023 року, у складі судді Ярошенко Т.О., постановлену у м. Охтирка, повний текст якої складений 08 серпня 2023 року,

                                                            в с т а н о в и в:

14 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця.
Свої вимоги мотивувала тим, що в провадженні Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (на час відкриття провадження - Міжрайонному відділі ДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області) перебувало виконавче провадження № 39033375 з примусового виконання виконавчого листа № 583/2188/13-ц, виданого Охтирським міськрайонним судом 08.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 09.06.2023 року вона звернулася до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про надання їй інформації про виконавче провадження № 39033375 станом на даний час, зазначаючи,що починаючи з 2018 року перестала отримувати аліменти від боржника, їй невідомо про стан виконавчого провадження, тому просила надати копії постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу), копії постанови про закриття (закінчення) вказаного виконавчого провадження (за її наявності); копії документу, на підставі якого було закрито (закінчено) ВП № 39033375 (за його наявності); відомостей про місце перебування оригіналу виконавчого документу, на підставі якого проводилося стягнення в рамках ВП № 39033375. У разі повернення виконавчого документу стягувачу, просила надати копію відповідного супровідного листа та копію зворотного поштового повідомлення про вручення їй вказаного листа, а також просила надати розрахунок поточної заборгованості по аліментах боржника станом на момент звернення із заявою з врахуванням наявних в матеріалах виконавчого провадження доказів фактичної сплати аліментів боржником за вказаний період. 05.07.2023 року засобами електронної пошти ОСОБА_1 надана відповідь на вказану заяву, з якої їй стало відомо, що 20.09.2018 року головним державним виконавцем Основ`янсько - Слобідського ВДВС Михайловою Ю.В. (на даний час - звільнена з посади, що підтверджується відповідною відміткою в Інформації по ВП) була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 39033375 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», також їй були надані копії постанов про відкриття та закінчення виконавчого провадження та було роз`яснено, що видати розрахунок заборгованості по аліментах є неможливим в зв`язку з відсутністю виконавчого провадження. 
Вказані дії державного виконавця вважає незаконними, безпідставними та такими, що завдають шкоди її законним правам та інтересам, тому просить скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Михайлової Ю.В. від 20.09.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 39033375; відновити виконавче провадження № 39033375 з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 583/2188/13-ц, виданого Охтирським міськрайонним судом 08.07.2013 року; зобов`язати орган ДВС провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на 03.02.2015 року (з врахуванням дати набрання чинності рішенням Охтирського міськрайонного суду по справі № 583/4139/14-ц від 09.12.2014 року про зміну розміру аліментів); зобов`язати орган ДВС провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку та доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2015року по даний час (з врахуванням дати набрання чинності рішенням Охтирського міськрайонного суду по справі № 583/4139/14-ц від 09.12.2014 року про зміну розміру аліментів).
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального  права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти в справі нове рішення про задоволення її скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що нею не пропущено 10-ти денний строк звернення до суду зі скаргою, визначений ст. 447 ЦПК України, який почав перебіг з 05.07.2023 року, як часу фактичного отримання копії оскаржуваної постанови, що не потребувало подання заяви про поновлення вказаного строку, а оскаржувана постанова державного виконавця є незаконною як за змістом так і за формою та потребувала скасування, з мотивів викладених у скарзі та з врахуванням сукупності зібраних доказів.
Вважає, прийняття рішення про залишення скарги без розгляду незаконним та вчиненим судом не у спосіб вирішення скарги в порядку судового контролю за виконанням судового рішення відповідно до розділу VІІ ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін. Вказує, що судом постановлено законну та обґрунтовану ухвалу, тому підстав для її скасування немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Савочки А.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 21.06.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с. 12-13).
На виконання вищевказаного рішення суду Охтирським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 583/2188/13-ц від 08.07.2013 року, який 10.07.2013 року отримано ОСОБА_4 , на даний час змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 
24.07.2013 року державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 09.12.2014 року змінено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 та вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 . Рішення набрало законної сили 03.02.2015 року (а.с.24-25).
09.12.2014 року виконавчий лист виписаний на підставі вищевказаного рішення Охтирським міськрайонним судом, який стягувачем не отримувався та не був пред`явлений до виконання, а знаходиться в матеріалах цивільної справи № 583/4139/14-ц, 2/583/1528/23.
03.03.2018 року у зв`язку з встановленням державним виконавцем наявної у ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, винесено постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, тимчасового обмеження у праві полювання.
20.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по закінченню строку стягнення, скасовано застосовані тимчасові обмеження стосовно ОСОБА_2 . В постанові зазначено, що станом на 03.02.2015 року заборгованість відсутня (а.с.21). 
Зі змісту скарги слідує, що по суті ОСОБА_1 не погоджується з мотивувальною частиною постанови державного виконавця від 20.09.2018 року, при цьому зазначає, що резолютивна частина рішення Охтирського міськрайонного суду від 09.12.2014 року, яким було змінено розмір аліментів, не містить розпорядження про відкликання раніше виданого виконавчого документу, а також це рішення суду, яке набрало законної сили 03.02.2015 року, не є тим судовим рішенням про скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, а також ним не визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що вона не отримувала та не пред`являла до виконання виконавчий лист за рішенням суду про зменшення розміру аліментів від 09.12.2014 року, яке набрало законної сили 03.02.2015 року.
З наданих заперечень державного виконавця Основ`янського-Слобідського ВДВС вбачається, що на даний час виконавче провадження № 39033375 знищене, у зв`язку із закінченням строку його зберігання, тому суд не має можливості перевірити, чи була в матеріалах справи розписка ОСОБА_1 про вручення їй постанови про закінчення виконавчого провадження, однак виходить із фактичних обставин справи.
Залишаючи без розгляду та повертаючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що скаржником було пропущено десятиденний строк звернення до суду зі скаргою, при цьому, вона не заявляла клопотання про поновлення строків на звернення до суду з вказаною скаргою.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно зі статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. 
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Виходячи з аналізу приведених норм права, слід дійти висновку, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод, законних інтересів.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом за клопотанням особи за наявності поважних причин, а у разі відсутності підстав для його поновлення, скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду.
Як убачається з матеріалів справи, 09.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про надання їй інформації про виконавче провадження № 39033375, зазначаючи, що перестала отримувати аліменти від боржника і їй невідомо про стан виконавчого провадження. 
05.07.2023 року засобами електронної пошти ОСОБА_1 надана відповідь на вказану заяву, з якої їй стало відомо, що 20.09.2018 року головним державним виконавцем Основ`янсько - Слобідського ВДВС Михайловою Ю.В. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 39033375 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», також їй були надані копії постанов про відкриття та закінчення виконавчого провадження та було роз`яснено, що видати розрахунок заборгованості по аліментах є неможливим в зв`язку з відсутністю виконавчого провадження.
В матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 раніше ніж 05.07.2023 року знала про закінчення виконавчого провадження чи отримувала постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. ОСОБА_1 отримувала аліменти до 2023 року і вважала, що рішення суду знаходиться на виконанні. В письмових поясненнях до суду першої інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що сплачував аліменти ОСОБА_1 за 2018-2023 роки.
До суду ОСОБА_1 звернулася 14 липня 2023 року із скаргою на дії державного виконавця, тобто протягом десяти днів з дня, коли дізналася про порушення її прав.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).
У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Таким чином, суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин і дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 .
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                          п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарження в касаційному порядку не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   В. Ю. Рунов