Ухвала
Іменем України 
 
18 жовтня 2023 року
м. Київ
провадження № 51 - 1898 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                          ОСОБА_1 ,
суддів                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 7 грудня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 4 липня 2023 року відносно ОСОБА_5 
Встановив: 
Вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 7 грудня 2018 року  ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2020 року зазначений вирок суду першої інстанції за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 змінено: виключено із мотивувальної частини посилання на протокол одночасного допиту осіб від 27 червня 2017 року за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , визнавши його недопустимим доказом. У решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Постановою ВС від 3 вересня 2020 рокукасаційну скаргу захисників засудженого ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задоволено частково: ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 4 липня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 задоволено частково.
Визнано недопустимими доказами та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на них як на докази винуватості висновок медичного огляду на стан сп`яніння від 29 грудня 2016 року та протокол одночасного допиту від 27 червня 2017 року.
Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на мотивувальну частину вироку Шевченківського районного суду Харківської області від 4 грудня 2017 року щодо ОСОБА_9 .
Вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 7 грудня 2018 року відносно ОСОБА_5 скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю останнього.
Захисник ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій не погоджувалась з постановленими відносно ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 7 грудня 2018 року  та ухвалою Полтавського апеляційного суду від 4 липня 2023 року, просила їх скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 5 жовтня 2023 року її касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Протягом встановленого строку захисник усунула вказані в ухвалі недоліки.
Касаційну скаргу подано належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у  статтях  425 - 427  КПК України.
Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень убачається, що наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
З цих підстав та, керуючись ч. 1 ст. 428 КПК України, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 7 грудня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 4 липня 2023 року відносно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_10                                          ОСОБА_3