РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 569/18261/23
Провадження № 22-ц/4815/1241/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.
секретар судового засідання : Мороз А.В.

учасники справи: 
заявник: ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: виконавчий комітет Рівненської міської ради, ОСОБА_2 

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дупак В.Г. на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2023 року, постановлену в складі судді Першко О.О., дата складання повного тексту рішення 27 вересня 2023 року у справі № 569/18261/23
в с т а н о в и в :
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.
Свою заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тесів Острозького району Рівненської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тесівською сільською радою Острозького району 13 травня 1967 року, батьками заявника є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а відповідно до паспорта прізвище батька записано як « ОСОБА_5 ».
Таким чином, відповідно до паспорта, батьком заявника є ОСОБА_2 . Так само, прізвище « ОСОБА_5 » мала й мати заявника – ОСОБА_6 , хоча в свідоцтві про народження заявника вона записана як « ОСОБА_7 ». Така розбіжність в написанні прізвища батьків і прізвища заявника існувала з народження. Прізвище було помилково записано при народженні, і ніколи ця помилка ні батькам, ні заявником не виправлялася, оскільки на час народження це було неважливим, а потім, з отриманням інших документі, це виправлення потягнуло би за собою зміну всіх інших документів.
Встановлення даного факту необхідно для подальшого оформлення необхідних документів щодо звільнення від оплати податків та державного мита під час дарування нерухомого майна тощо.
Просив суд встановити, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин.
В апеляційній скарзі представник заявника, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував що чинне законодавство не обмежує право на звернення до суду про встановлення факту родинних відносин між особами які є живими. Крім того, суд не вказав яким іншим шляхом можна встановити даний факт.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення відповідає.
Встановлено, що
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.
Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Згідно статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Заявник посилається на те, що встановлення юридичного факту йому необхідно для усунення розбіжностей у його прізвищі та у прізвищі батька для подальшої можливості здійснити дарування земельної ділянки на його ім`я, що в майбутньому буде підставою звільнення від сплати податку з доходу, отриманого в результаті подарунку, та дій, які можуть виникнути в майбутньому.
Як видно із тексту заяви та поданих документів, на час звернення до суду і батько, і син є живими.
Заявник просить встановити факт родинних відносин між ним та батьком, який не позбавлений як правоздатності, так і дієздатності.
Крім того, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища.
Доказів звернення ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до його актового запису про народження чи до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу суду не надано.
У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.
Тобто можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків.
Разом з тим, заявником не доведено, що встановлення факту родинних відносин з його батьком породжує для нього будь-які юридичні наслідки.
Враховуючи, що заявником належних та допустимих доказів не зазначено, що встановлення факту родинних відносин між ним та його батьком неможливо в позасудовому порядку, зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які посвідчують їх родинні стосунки чи особистих їх документів, а також, що даний факт має для заявника юридичне значення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
 п о с т а н о в и в :                                            
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дупак В.Г. залишити без задоволення.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 грудня 2023 року.

Головуючий :   

Судді :