КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 761/30074/20                                                                               Головуючий у І інстанціїЮзькова О.Л.
Провадження №22-ц/824/3518/2023                                                       Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
04 жовтня 2023 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,
за участі секретаря Спис Ю.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чучковської Анни Вячеславівни на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
05 жовтня 2020 року Шевченківським районним судом м. Києва задоволено заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу, видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
У вересні 2022 року адвокат Чучковська А.В. звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва в інетерсах ОСОБА_1 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 05 жовтня 2020 року, виданого за заявою ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 202 року в задоволенні заяви відмовлено.
Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Простибоженко О.С. подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиялвеними обставинами, в якій просив суд вирішити питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, понесену у суді першої інстанції та пов`язану із розглядом вказаної заяви, у сумі 48 240,00 гривень.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Простибоженка О.С. задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 48 240, 00 гривень.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким залишити заяву представника стягувача про компенсацію судових витрат від 21.12.2022 року без розгляду.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутній оригінал заяви представника стягувача Простибоженка О.С. про стягнення витрат на правничу допомогу від 21.12.2022 року та доданих до неї документів. Замість них в справі наявна неналежним чином оформлена візуальна форма подання електронного документу, яка не містить даних про підписання заяви електронним цифровим підписом особи - заявника.. Приймаючи заяву до розгляду, суд першої інстанції не перевірив обставин наявності електронного цифрового підпису заявника. Крім того, суд першої інстанції, в порушення вимог частини 8 статті 141 ЦПК України, прийняв до розгляду заяву про стягнення судових витрат, яка подана з порушенням визначеного законом п`ятиденного строку, який є присічним і не може бути продовжений. Представник апелянта також зазначає про свою незгоду із розміром витрат на професійну правничу допомогу, про стягнення яких заявлено стягувачем, з огляду на їх не співмірність складності справи, витраченому адвокатом часу на надання правової допомоги, зокрема на складання процесуальних документів, та обсягу наданих адвокатом послуг.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшло.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до положень частини третьої статті 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А.В. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.
Представника ОСОБА_2 - адвокат Простибоженка О.С. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на безпідставність її доводів, просив залишити додаткове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи подану представником ОСОБА_2 - адвокатом Простибоженком О.С. заяву про компенсацію судових витрат, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті всі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).
Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.
Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, який поданий адвокатом Простибоженком О.С. 05.12.2022 року, останній вказав попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які сторона стягувача планує понести у зв`язку із розглядом судом першої інстанції вказаної заяви та зобов`язався подати докази щодо розміру судових витрат позивача упродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення у даній справі. (а.с. а.с. 82-87 том 1)
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 202 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Чучковської А.В. про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовлено.
Копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 202 року адвокат Простибоженко О.С. отримав 14.12.2022 року, що підтверджується відповідною розписокю. (а.с. 111 том 1)
21 грудня 2022 року на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Простибоженка О.С. про компенсацію судових витрат, яка була зареєстрована канцелярією суду 21.12.2022 року, що підтверджується відтиском штемпелю суду. (а.с. 113-123 том 1)
Згідно вимог ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Згідно із положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Пунктами14 та16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 визначено, що електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).
Електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис (п. 12, 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Наведені норми закону дають підстави зробити висновок про те, що електронний підпис прирівнюється до власноручного підпису та використовується фізичними особами для ідентифікації особи, яка підписувала документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі.
З матеріалів справи вбачається, що заява подана 21.12.2022 року адвокатом Простибоженком О.С. до Шевченківського районного суду м. Києва засобами електронного поштового зв`язку та отримана судом першої інстанції 21.12.2022 року.
Вказана заява не підписана відповідачем з використанням електронного цифрового підпису у відповідності до вимог частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» та частини першої, другої статті 6, частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та направлена на електронну поштову адресу Шевченківського районного суду м. Києва без ідентифікації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.
Відповідно до частини 2 статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
Згідно з частиною 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
З огляду на вказане, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що приймаючи заяву до розгляду, суд першої інстанції не перевірив наявності електронного цифрового підпису заявника і відсутність такого підпису є самостійною підставою для залишення заяви без розгляду.
Крім того, задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про дотримання заявником передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку на подання доказів, підтверджуючих понесені стягувачем витрати на правову допомогу. Однак, такі висновки не відповідають обставинам справи.
Так, як уже зазначалось, згідно відбитку штемпеля вхідної кореспонденції суду, заява адвоката Простибоженка О.С. про компенсацію судових витрат надійшла на електронну адресу суду 21.12.2022 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку, передбаченого положеннями частини 8 статті 141 ЦПК України, який закінчився 19.12.2022 року.
Матеріали справи не містять доказів про те, що заява фактично була відправлена з електронної адреси адвоката Простибоженка О.С. 19.12.2022 року, тому доводи представника стягувача щодо цих обставин не є обґрунтованими, ні чим не підтверджені, та не можуть бути взяті судом до уваги.
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, з ухваленням нового судового рішення про залишення заяви про компенсацію судових витрат без розгляду.
Керуючись ст. ст. 141, 183, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чучковської Анни Вячеславівни задовольнити.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Простибоженка Олега Сергійовича про компенсацію судових витрат залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 09 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                                 Таргоній Д.О.
  
Судді:                                                                          Голуб С.А.
 
                                                                                     Писана Т.О.