УХВАЛА
12 грудня 2023 року 
м. Київ
справа №380/2126/22
адміністративне провадження № К/990/39392/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №380/2126/22 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 12 від 14.08.2021 про неуспішне проходження ним атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;
- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури № 2327к від 23.10.2021 про звільнення його з займаної посади;
- поновити його на посаді заступника начальника Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 Львівської області та органів прокуратури з 28 жовтня 2021 року;
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 28 жовтня 2021 року до дати фактичного поновлення на роботі.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року, позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 12 від 14.08.2021;
- визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2327к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 Львівської області та органів прокуратури з 28 жовтня 2021 року;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 Львівської області з 29 жовтня 2021 року;
- стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2021 року по 16 травня 2023 року в сумі 139160 грн 00 коп.
23 листопада 2023 року до Суду надійшла касаційна скарга Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №380/2126/22.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Верховним Судом встановлено, що суди першої та апеляційної інстанцій під час вирішення цього спору застосували правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17.11.2021 у справі № 540/1456/20, від 28 квітня 2022 року у справі № 420/12089/20 та від 22 серпня 2023 року у справі № 640/24464/20 щодо питання застосування положень пунктів 13, 16, 17 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ та пункту 11 розділу І Порядку №221 у подібних правовідносинах.
Суд відхиляє доводи заявника, що суди попередніх інстанцій не врахували правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 15.06.2023 у справі №520/9453/2020, від 27.06.2022 у справі № 640/25941/19, від 28.04.2022 у справі №440/2667/20, від 17.05.2022 у справі №440/2802/20, від 14.07.2022 у справі №640/24884/19, від 30.09.2022 у справі №640/24470/19, відповідно до якої у разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації в установлені кадровою комісією дату, час та місце, а також за відсутності документального підтвердження поважної причини неявки, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними до правовідносин у справі №380/2126/22.
Так, у цій справі судами попередніх інстанцій було установлено, що позивач об`єктивно не мав можливості прибути 02 серпня 2021 року для проходження тестування та повідомити про ці обставини кадрову комісію, оскільки у з 02.08.2021 по 06.08.2021 включно він перебував на лікарняному, що підтверджується дослідженими під час судового розгляду справи доказами, а саме: медичним висновком про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 ЕММ2-ЕЕКВ-2558-НВН2, електронним листком непрацездатності № 2000035968-2 та довідкою №205/01-22/19 від 26.04.2023, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня № 1 Івано-Франківської міської ради».
Отже, суди попередніх інстанцій установили, що факт неявки позивача на відповідний етап атестації є документально підтвердженим.
Висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивач не прибув на іспит з поважної причини, а рішення кадрової комісії про неуспішне проходження ним атестації є наслідком радше неповідомлення про цю причину кадровій комісії (у встановлений строк), аніж результатом атестування як такого, адже позивач його по суті не проходив, відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 17.11.2021 у справі № 540/1456/20, від 28 квітня 2022 року у справі № 420/12089/20 та від 22 серпня 2023 року у справі № 640/24464/20 у подібних правовідносинах.
Судом установлено, що касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним. 
З урахуванням викладеного, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, за обставин, установлених у цій справі.
Отже, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №380/2126/22.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко