КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/5335/2023                    
Справа № 367/443/23
Головуючий в суді І інстанції Третяк Я.М.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
 
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
18 грудня 2023 року                                                                                     
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю захисника Пожидаєва Ігоря Валентиновича, розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 2.5 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн. на користь держави.
 
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 16 грудня 2022 року о 22:00 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 по вул. К.Зайцева, 2 в м. Ірпені, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , поданій 06 листопада 2023 року, указано на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Вказано, що 16 грудня 2022 року в зв`язку з поломкою належного йому автомобіля змушений був зупинитись, щоб не залишати автомобіль на проїжджій частині, припаркувався на стоянці прибудинкової території за адресою по вул. Зайцева, 2 в м. Ірпені. В цей період були відключення світла, проблеми зі зв`язком, і йому знадобилось близько двох годин щоб домовитися, щоб його відвезли додому. Враховуючи, що було холодно, а автомобіль не заводився, ОСОБА_1 не знаходився весь час біля автомобіля, а грівся у сусідніх відкритих закладах, намагаючись додзвонитися та домовитись про допомогу. В цей час до нього підійшов чоловік, ОСОБА_2 , який у образливій формі сказав, що тут не парковка, він не вміє паркуватись, вів себе зухвало та агресивно, сказав, що викличе поліцію. Через дві години, коли ОСОБА_1 повернувся до автомобіля за речами, приїхала поліція, вислухала пояснення ОСОБА_2 , який пояснив, що на його думку, ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Інспектор попросив його документи на транспортний засіб та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він проходження якого ОСОБА_1 відмовився, оскільки не керував автомобілем і не збирався цього робити. В зв`язку з цим інспектором поліції був складений протокол серії ААД № 333216 від 16 грудня 2022 року. Інших документів при ньому не складалось та не надавалось. 
Протокол не відповідає дійсності, оскільки поліція не зупиняла автомобіль та відповідно не може засвідчувати факту керування автомобілем. Враховуючи викладене, суд не мав права приймати до уваги обставини, викладені в протоколі, оскільки він не відповідає дійсності і суперечить іншим наявним у справі доказам. 
Запис з нагрудної камери, наданий разом з протоколом, тривалістю 3 хвилини 33 секунди, є лише частиною запису та наданий в тій частині, що стосується відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте на ньому відсутнє підтвердження, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками патрульної поліції. За його клопотанням судом було витребувано повний запис оформлення протоколу з метою підтвердити, що поліція автомобіль не зупиняла, однак надійшла відповідь про неможливість надати повний запис. Враховуючи викладене, суд не мав права приймати такий запис до уваги.
Вказував, що дата і час складання направлення від 06 грудня 2022 року о 22:25 до Ірпінської ЦМЛ для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння свідчить про його фальсифікацію, оскільки такого направлення йому не надавалось, а ймовірно воно було складено вже під час подачі матеріалів про адміністративне правопорушення до суду. 
Показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які дали однакові показання, що перебуваючи вдома, вони визначили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння за манерою його їзди та побоювань за власний автомобіль. При цьому ніякої ДТП не відбулось та не фіксувалось.
Звертав увагу, що він є пенсіонером, для забезпечення своєї сім`ї працює водієм і позбавлення його прав робить неможливим продовження роботи та відповідно позбавляє засобів для життя, враховуючи необхідність в постійному придбанні ліків та операцій, він має захворювання на цукровий діабет, що спричиняє гангрени. Він має значний стаж водіння більше 50 років та неухильно дотримується правил дорожнього руху.
Повідомляв, що отримав оскаржувану постанову від 19 жовтня 2023 року лише 27 жовтня 2023 року, в зв`язку з чим просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.
На підставі вищевикладеного просив постанову Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року скасувати, провадження в справі закрити.
 
Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, оскільки копію постанови Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року вручено ОСОБА_1 лише 27 жовтня 2023 року, що підтверджується розпискою на а. с. 68, при цьому докази направлення йому копії постанови в передбачений законом триденний строк після закінчення розгляду справи в матеріалах справи також відсутні. В Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова зареєстрована 27 жовтня 2023 року і оприлюднена 30 жовтня 2023 року.
За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який в судовому засіданні 04 грудня 2023 року, подану апеляційну скаргу підтримав, захисника Пожидаєва І.В., який в судових засіданнях підтримав апеляційну скаргу, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.
 
Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.
 
Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснював, що він не керував транспортним засобом, а просто відпочивав, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначав, що факт керування не зафіксовано на відеозаписі, доданому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
 
Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 333216 від 16 грудня 2022 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;
 
відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського;
 
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним 06 грудня 2022 року о 22:25 про те, що в результаті огляді водія ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, виявлено ознаки сп`яніння: різкий запах з рота, нечітка мова, нестійка хода, почервоніння обличчя, від огляду відмовився, огляд не проводився;
 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, нечітка мова, запах з порожнини рота, від огляду відмовився; акт підписано свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
 
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 16 грудня 2022 року про те, що в їх присутності працівники поліції запропонували водію автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 продути алкотестер «Драгер» та пройти медичний огляд у медичному закладі для визначення ступеня алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився; 
 
показаннями свідка ОСОБА_2 , наданими суду першої інстанції про те, що 16 грудня 2022 року він перебував вдома та побачив, як якийсь транспортний засіб здійснює небезпечні маневри у дворі їхнього будинку поряд з його припаркованим автомобілем. Він одразу вибіг на вулицю та побачив як ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo та, намагаючись проїхати поряд з його автомобілем, майже не в`їхав у нього та зупинився. Коли свідок ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 , то зрозумів, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив різкий запах алкоголю, його нечітка мова та нестійка хода. У зв`язку з цим ОСОБА_2 одразу викликав поліцію. Прибувши за викликом, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого останній відмовився. Також, додав, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння бачили також й інші мешканці будинку;
 
показаннями свідка ОСОБА_3 , наданими суду першої інстанції про те, що 16 грудня 2022 року вона перебувала вдома та побачила як у дворі їхнього будинку здійснює небезпечні маневри якийсь автомобіль. Вийшовши на вулицю, вона побачила, що цим автомобілем керує ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також зазначила, що було викликано поліцію. Прибувши на місце виклику, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків і така відмова зафіксована поліцейським на відеокамеру. 
Факт керування транспортним засобом встановлений працівниками поліції із показань свідків.
Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, заперечуючи доцільність такого проходження, оскільки він «просто відпочиває», і такі дії були правильно розцінені працівниками поліції як фактична відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.
 
З наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, дійсно відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Доводи апеляційної скарги, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 333216 від 16 грудня 2022 року обставини, а саме, що ОСОБА_1 16 грудня 2022 року о 22:00 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності, оскільки поліція не зупиняла автомобіль та відповідно не може засвідчувати факту керування автомобілем, а також що на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відхиляються апеляційним судом як безпідставні і такі, що спростовуються показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які безпосередньо бачили, як ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo, і при спілкуванні з ним зрозуміли, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим викликали працівників поліції.
 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, з посиланням на ст. 62 Конституції України та рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року в справі «Кобець проти України», що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять достатніх та неспростовних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги про те, що суд не мав права приймати до уваги факти, викладені в протоколі, оскільки він не відповідає дійсності та суперечить іншим наявним у справі доказам, зокрема запису з відеореєстратора, показанням свідків і відповідно не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. 
 
Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги про неналежність та недопустимість як доказу долученого до матеріалів справи відеозапису в зв`язку з його неповнотою, невідтворенням процесу складання протоколу, керування автомобілем, виходячи із наступного.
 
У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.
 
Дійсно, відеозапис підтверджує, що камера працювала не безперервно. Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 333216 від 16 грудня 2022 року, а саме відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, безперервно зафіксована на відеозаписі, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.
 
Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 ніхто не вручав копію направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом, і що дата і час складення цього документу свідчить про його фальсифікацію, з огляду на те, що положеннями ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року не передбачено вручення копії такого направлення особі, яка направляється для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки таке направлення виготовляється для медичного закладу.
 
В цілому доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Апеляційний суд не погоджується з оцінкою показань свідків у апеляційній скарзі, а саме, що вони нібито визначили перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння з восьмого поверху балкону, на якому перебували в той час, з огляду на те, що в апеляційній скарзі показання свідків спотворені, і згідно показань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, вони зрозуміли, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння при особистому спілкуванні з ОСОБА_1 , що стало причиною виклику ними працівників поліції.
 
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
 
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.
 
При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
 
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
 
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.
 
Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.
 
Аргументи ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, що він є пенсіонером і працює водієм для забезпечення сім`ї, а позбавлення його прав робить неможливим продовження роботи та відповідно позбавляє засобів для життя, враховуючи необхідність в постійному лікуванні, не є підставами для скасування законної та обґрунтованої постанови суду або для звільнення водія від адміністративної відповідальності.
 
Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
 
Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.
 
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
 
За таких обставин постанова судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
 
 п о с т а н о в и в :
 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                          Кашперська Т.Ц.