Номер провадження: 33/813/2329/23
Номер справи місцевого суду: 946/3339/23 
Головуючий у першій інстанції Бальжик О. І.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.
за участю:
секретаря судового засідання – Виходець А.В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
адвоката Реу Геннадія Васильовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – Лазути Людмили Володимирівни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Реу Геннадія Васильовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – Лазути Людмили Володимирівни на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2023 року, 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2023 року адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП. 
Визнано винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

На вищевказану постанову суду адвокат Реу Г.В., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – Лазути Л.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки скасувати, провадження у справі закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Реу Г.В., зазначив, що не дивлячись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у зв`язку з закінченням строку притягнення останньої до адміністративної відповідальності, ним в порядку п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП було подано до суду першої інстанції клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення в частині ст. 124 КУпАП. 
Також, апелянт звернув увагу, що постанова суду від 10 листопада 2023 року була прийнята під час повітряної тривоги в умовах які прямо загрожували життю та здоров`ю учасникам судового засідання та з урахуванням вищезазначеного вважається незаконною.
Працівниками поліції порушено послідовність кваліфікації адміністративних правопорушень: протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП було складено о 03:58 год, а протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП складено о 03:55 год. Хоча норми КУпАП чітко визначають відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП наступає після скоєння дій передбачених ст. 124 КУпАП.
Співробітниками поліції порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. 
ОСОБА_1 дійсно підтвердила вживання алкоголю, однак це відбулося коли вона перебувала на АЗС ОККО, що ніяким чином не пов`язано з її керуванням транспортним засобом.
Крім того поліцією порушено норми Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026.
Також, адвокат вказав, що на підтвердження непричетності водія ОСОБА_1 до скоєння наїзду на виставкову шафу, тобто правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП є в наявності в матеріалах судової справи офіційна відповідь АЗС ОККО, щодо відсутності матеріалів шкоди та відеозаписів.
Тобто, якщо відсутній в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, то склад правопорушення передбачений ч. 4 ст. 130 КУпАП в її діях також не утворюється. 
Постанова суду про закриття провадження за ст. 124 КУпАП сторонами не оскаржується.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , а також її захисника Реу Г.В. дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №359002 від 15 травня 2023 року, 15 травня 2023 року о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW 528» державний номер НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого здійснила наїзд на перешкоду, чим завдано матеріальний збиток, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Зі схеми ДТП від 15 травня 2023 року вбачається графічно зображені та зафіксовані такі об`єкти: (1) автомобіль марки «BMW 528»; (2) місце зіткнення транспортного засобу та перешкоди, (3) перешкода; (4) напрямок руху транспортного засобу. Автомобіль марки «BMW 528» має пошкодження передньої правої частини (а.с.38). 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №359001 від 15 травня 2023 року, 15 травня 2023 року о 02:05 год. в м. Ізмаїл, Одеської області, по вул. Репіна, 1Б, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 та після скоєння ДТП вживала алкогольні напої (віскі) від проходження огляду на стан спяніння відмовилася.
Так, ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). 
Згідно з пунктом 2.10 «є» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 підтвердила факт вживання алкогольного напою після приїзду на АЗС.
Суд першої інстанції, приймаючи до уваги, що на момент розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, прийшов до висновку, що адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
За правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, ступінь вини та особу притягуваної, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, кваліфікація її дій та доведеність вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок місцевого суду про закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не перевіряється.
Висновок суду про доведеність вини   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом серії ААД №359001 від 15 травня 2023 року,  відеозаписами з місця події.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що працівниками поліції порушено послідовність кваліфікації адміністративних правопорушень: протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП було складено о 03:58 год, а протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП складено о 03:55 год. апеляційний суд вважає необґрунтованими оскільки положеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, не регламентовано послідовність складання працівниками поліції матеріалів про вчинення декількох правопорушень, враховуючи, що вони були виявлені ними одночасно. 
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що співробітниками поліції порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного чи іншого сп`яніння а також порушення ними норм Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, апеляційний суд також вважає необґрунтованими оскільки, допущені, на думку апелянта, працівниками поліції порушення, можуть слугувати підставою для дисциплінарної відповідальності. Однак, матеріали справи не містять підтвердження звернення ОСОБА_1 зі скаргами на дії працівників поліції, або з позовом до адміністративного суду. 
Отже, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини за ч. 4 ст. 130 КУпАП розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення. 
Також, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення – є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,- 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Реу Геннадія Васильовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – Лазути Людмили Володимирівни – залишити без задоволення.
Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2023 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду  О.С. Комлева