П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/21012/23	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.
Дата і місце ухвалення 24.10.2023р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:      Бойка А.В.,
                         суддів:   Федусика А.Г.,
                                        Шевчук О.А.,
                                         
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 р. у справі №420/21012/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 06.11.2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 календарних років без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 року по 06.11.2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 календарних років з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.       
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 р. позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зокрема зазначив, що з січня 2020 року військова частина НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні в 297 комендатурі охорони та обслуговування  (м. Одеса), таким чином суд першої інстанції невірно визначив відповідача у справі.  
Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити  позивачу у задоволенні позову.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її  задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у  період з 07.06.2018р. по 06.11.2020р. проходив службу у Військовій частини НОМЕР_1 .
Наказом командувача Повітряних сил Збройних Сил України від 28.10.2020р. №711 позивача звільнено з військової служби у запас, за підпунктом «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).
На думку позивача отримане ним грошове забезпечення у період проходження військової  служби, нараховувалось відповідачем у заниженому розмірі, що стало підставою його звернення до суду з відповідним позовом. 
Вирішую спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_1 у період з 07.06.2018р. по 06.11.2020р. проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 остання є належним відповідачем у справі.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2018 року №142 вбачається, що ОСОБА_1 з 07.06.2018 року зарахований до списку особового складу Військової частини НОМЕР_1 , а також всіх видів забезпечення.
Згідно листа начальника 297 комендатури охорони та обслуговування  (м. Одеса) від 21.12.2023р. №350/174/22/1483, у зв`язку з організаційними заходами, відповідно до спільних директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 28.12.2019р. №Д-322/1/12дск, від 11.01.2020р. №Д-322/1/1 та листа Фінансово-економічного управління Командування Повітряних Сил Збройних сил України від 28.12.2019р. №350/147/1/4716 військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником коштів третього рівня та з 01.01.2020р. знаходиться на фінансовому забезпеченні в 297 комендатурі охорони та обслуговування  (м. Одеса).  
Тобто, перелічені вище обставини свідчать, що  з 01 січня 2020р. нарахування і виплату позивачу грошового забезпечення, інших виплат, в тому числі, при його звільненні з військової служби здійснювала 297 комендатура охорони та обслуговування  (м. Одеса).
Відповідно до вимог ч.ч. 3-7 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті.   Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Суд першої інстанції безпідставно не дослідив питання суб`єкта нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період проходження позивачем служби у Військовій частині НОМЕР_1 з січня 2020 року, та не вирішив питання щодо заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача у справі - 297 комендатури охорони та обслуговування  (м. Одеса).
Разом з цим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити правомірність дій 297 комендатури охорони та обслуговування  (м. Одеса) при розрахунку грошового забезпечення позивача з 30.01.2020 року по 06.11.2020 року, а також всіх інших належних    за    цей період додаткових видів    грошового забезпечення і замінити неналежного відповідача, залучити співвідповідача під час апеляційного розгляду справи.
Колегія суддів зазначає, що головною особливістю апеляційного розгляду є те, що апеляційна інстанція не розглядає справу з початку, а переглядає рішення суду першої інстанції, тобто, публічно-правовий спір вже вирішено.
Оскільки ст. 48 КАС України, як наслідок заміни неналежного відповідача чи залучення належного відповідача у якості другого відповідача, передбачає розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони/залучення другого відповідача, такі дії суд першої інстанції має вчинити до ухвалення рішення.
Таким чином, апеляційному перегляду підлягає справа, відповідачем по якій є неналежний відповідач, та публічно-правовий спір вже вирішено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено саме з тих підстав, що відповідач   Військова частина НОМЕР_1 є неналежним відповідачем у даній справі.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до розгляду справи за відсутності належного відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову за цих обставин.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 р.   скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	О.А. Шевчук  А.Г. Федусик.