ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
іменем України

21 грудня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 761/6093/22
Головуючий у першій інстанції - Бездідько В.М.   
Апеляційне провадження № 22-з/4823/119/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.    
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Шапко В.М.

сторони: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідачі: Teka-Group Foundation , ОСОБА_3 
третя особа: ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування судових витрат  у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Бездідька В.М. від 28 квітня 2023 року, місце ухвалення рішення м.Прилуки,  у  справі  за  позовом  ОСОБА_1   до Teka-Group Foundation , ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,
         
                         В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.02.2022 року було роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди (первісна позовна заява - а.с.41-49, том 1), та направлено матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до юридичної особи Teka-Group Foundation, ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2023  року  було  відмовлено  у  задоволенні  позову  ОСОБА_1 до Teka-Group Foundation, ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, стягнення моральної шкоди. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3   сплачені  витрати  на  правничу  допомогу  адвоката у сумі 30 000  грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 28.04.2023 року у даній справі, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 28.04.2023 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого ним позову в повному обсязі, а також здійснити перерозподіл судових витрат та стягнути з відповідачів понесені ОСОБА_1 судові витрати під час розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій.    

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16.11.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , було задоволено частково. Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2023 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, задоволено. Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену відносно нього ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті "Антикор" https://antikor.com.ua/ у публікації під назвою: ” ІНФОРМАЦІЯ_2" за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту: " ОСОБА_1 фигурирует в огромном количестве открытых источников. Его обвиняют в совершении ДТП в состоянии алкогольного опьянения, в результате которого погибли двое детей. Судья долгое время находился под следствием, однако до суда дело не дошло. Мать детей умерла, а отца нашли "повешенным". Этот же судья запрещал мирные собрания в 2013 году, мотивируя это "неудобством для организации ярмарки''. ... из-за того, что родители погибших детей также умерли, дело закрыли в связи с "отсутствием пострадавших." '' Зобов`язано власника веб-сайту https://antikor.com.ua/ ОСОБА_3 видалити інформацію, поширену відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті "Антикор" https://antikor.com.ua/ у публікації під назвою: ” ІНФОРМАЦІЯ_2" за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту: " ОСОБА_1 фигурирует в огромном количестве открытых источников. Его обвиняют в совершении ДТП в состоянии алкогольного опьянения, в результате которого погибли двое детей. Судья долгое время находился под следствием, однако до суда дело не дошло. Мать детей умерла, а отца нашли "повешенным". Этот же судья запрещал мирные собрания в 2013 году, мотивируя это "неудобством для организации ярмарки''. ... из-за того, что родители погибших детей также умерли, дело закрыли в связи с "отсутствием пострадавших." ''  Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1   в  рахунок  відшкодування моральної шкоди 16 667 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 450 грн. 44 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 22  436 грн. 50 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. В іншій частині рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2023 року, змінено, шляхом викладення мотивів та підстав відмови у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Teka-Group Foundation, в редакції даної постанови апеляційного суду.  

Як вбачається із поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 (а.с. 101-108, том 2), апелянт, серед інших вищевказаних вимог, також просив здійснити перерозподіл судових витрат, та стягнути з відповідачів понесені ОСОБА_1 судові витрати під час розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій, на його користь у повному обсязі.      

20.11.2023 року (а.с.215-261, том 2), представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. було подано до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування судових витрат у розмірі 71 600 грн., які він просить стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідачів Teka-Group Foundation та ОСОБА_3 . У поданій заяві представник позивача - адвокат Кравець Р.Ю. вказує, що на виконання ч.8 статті 141 ЦПК України, під час судових дебатів представником позивача було наголошено про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу та повідмлено суд про намір подання відповідних доказів, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у строк, встановлений положеннями ЦПК України. Дана заява містить в собі опис виконаних робіт та понесених витрат у даній справі (п.1-21). До вказаної заяви додано: ордер серії АА №1307871 від 26.05.2023 року, відповідно до якого інтереси ОСОБА_1 у Чернігівському апеляційному суді представляє адвокат Кравець Р.Ю. (а.с.221,зворот, том 2), договір про надання правничої допомоги № 137 від 05.08.2020 року між АО ''Кравець і партнери'' в особі Голови об`єднання Кравця Р.Ю. та ОСОБА_1 (а.с.222, том 1),  із додатком №1 до даного договору (а.с.223, том 2), яким визначено перелік та вартість послуг, які надаються згідно вказаного договору; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Кравця Р.Ю., №3249 від 27.03.2008 року (а.с.238, том 2); копії актів надання послуг, рахунків на оплату, квитанцій про оплату та платіжних інструкцій (а.с.223, зворот - 236,зворот, 239-240, 244, зворот - 260, зворот, том 2), а також докази направлення іншим учасникам справи копії даної заяви та доданих до неї документів (а.с.261, том 2).  

27.11.2023 року на адресу апеляційного суду представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Карпенко В.К. було подано заперечення на клопотання (заяву) про ухвалення додаткового судового рішення, в якому представник відповідача - адвокат Карпенко В.К., на підставі статей: 44,148 ЦПК України, просив (а.с.1-2, том 3): 1. Визнати "зловживанням правами позивача" представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. по факту подання ним заяви від 20.11.2023 року про ухвалення додаткового рішення, яка була зареєстрована за вх. № 7793/23-Вх., із зазначенням в ній повторного стягнення витрат на правничу допомогу в пунктах 1-10 заяви, рішення по яким було прийнято Прилуцьким міськрайонним судом 22.03.2023 року та Чернігівським апеляційним судом від 16.11.2023 року. 2. Залишити без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення від 20.11.2023 року, яка була зареєстрована за вх. №7793/23-Вх., подану представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. 3. Застосувати до адвоката Кравця Р.Ю. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 589 грн. В обґрунтування вимог поданого заперечення, представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Карпенко В.К., із посиланням на приписи статті 44 ЦПК України, вказує, що представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кравець Р.Ю., добре розуміючи та усвідомлюючи значення своїх дій, повторно і свідомо включає до суми стягнення витрати, понесені позивачем в суді першої інстанції при поданні позову, та які вже стягнуті судом апеляційної інстанції, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 . Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Карпенко В.К., зазначає, що з 1 по 10 пункт заяви сторони позивача про стягнення судових витрат представник позивача вказує про надані  послуги, по яким вже прийнято рішення судами першої та апеляційної інстанцій, такі дії адвоката Кравця Р.Ю. підпадають під ознаки ''зловживання своїми правами''.      

Приписами п.3 ч.1 статті 270 ЦПК України регламентовано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.4 статті 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Карпенко В.К. підтримав вимоги та доводи поданого ним заперечення на клопотання  (заяву) позивача про ухвалення додаткового судового рішення у даній цивільній справі.

В судове засідання апеляційного суду позивач, його представник, відповідачі, третя особа, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи (а.с.13-18, том 3), не з`явились.    
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви сторони позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі, щодо стягнення судових витрат у розмірі 71 600 грн., понесених ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ч.1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України регламентовано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі наведеного, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1)їх дійсність; 2)необхідність; 3)розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей: 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі, і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін, без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказаний висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №750/2055/20, провадження №14-16723св20.
   
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що при визначенні суми відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

Як вбачається із матеріалів справи, 20.11.2023 року (а.с.215-261, том 2), представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. було подано до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування судових витрат у розмірі 71 600 грн., які він просить стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідачів Teka-Group Foundation та ОСОБА_3 . У поданій заяві представник позивача - адвокат Кравець Р.Ю. вказує, що на виконання ч.8 статті 141 ЦПК України, під час судових дебатів представником позивача було наголошено про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу та повідмлено суд про намір подання відповідних доказів, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у строк, встановлений положеннями ЦПК України. Дана заява містить в собі опис виконаних робіт та понесених витрат у даній справі (п.1-21). До вказаної заяви додано: ордер серії АА №1307871 від 26.05.2023 року, відповідно до якого інтереси ОСОБА_1 у Чернігівському апеляційному суді представляє адвокат Кравець Р.Ю. (а.с.221,зворот, том 2), договір про надання правничої допомоги №137 від 05.08.2020 року між АО ''Кравець і партнери'' в особі Голови об`єднання Кравця Р.Ю. та ОСОБА_1 (а.с.222, том 1),  із додатком №1 до даного договору (а.с.223, том 2), яким визначено перелік та вартість послуг, які надаються згідно вказаного договору; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Кравця Р.Ю., №3249 від 27.03.2008 року (а.с.238, том 2); копії актів надання послуг, рахунків на оплату, квитанцій про оплату та платіжних інструкцій (а.с.223, зворот - 236,зворот, 239-240, 244,зворот - 260,зворот, том 2), а також докази направлення іншим учасникам справи копії даної заяви та доданих до неї документів (а.с.261, том 2).  

27.11.2023 року на адресу апеляційного суду представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Карпенко В.К. було подано заперечення на клопотання (заяву) про ухвалення додаткового судового рішення, в якому представник відповідача - адвокат Карпенко В.К., на підставі статей: 44,148 ЦПК України, просив (а.с.1-2, том 3): 1. Визнати "зловживанням правами позивача" представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. по факту подання ним заяви від 20.11.2023 року про ухвалення додаткового рішення, яка була зареєстрована за вх. № 7793/23-Вх., із зазначенням в ній повторного стягнення витрат на правничу допомогу в пунктах 1-10 заяви, рішення по яким було прийнято Прилуцьким міськрайонним судом 22.03.2023 року та Чернігівським апеляційним судом від 16.11.2023 року. 2. Залишити без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення від 20.11.2023 року, яка була зареєстрована за вх. №7793/23-Вх., подану представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. 3. Застосувати до адвоката Кравця Р.Ю. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 589 грн.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вимоги вищезазначеної заяви представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Карпенка В.К., задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.  

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно положень ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу І Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами й поставленою метою (рішення від 12.07.2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини").

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 року (остаточне - 12.06.2009 року) за заявою №20347/03 у §35 зазначено, що, "... якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28.05.1985 року, серія А, №93, сс. 2425, п. 57) ".

Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі №318/89/18, провадження №61-128св19. 

Приймаючи до уваги вищенаведене, у контексті приписів норм права, які регламентують дані правовідносини, із врахуванням конкретних обставин справи, апеляційний суд вважає, що звернення сторони позивача із відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в порядку статті 270 ЦПК України, не може бути визнано апеляційним судом, як зловживання процесуальними правами, у розумінні положень статті 44 ЦПК України. При цьому, необхідно зазначити, що оцінку обґрунтованості заявлених вимог стороною позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування судових витрат у даній цивільній справі, надає суд за результатами розгляду цієї заяви сторони позивача у даній додатковій постанові апеляційного суду.             

Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд вважає безпідставними вимоги заяви представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Карпенка В.К. (а.с.1-2, том 3), в якій він на підставі статей: 44,148 ЦПК України, просив: 1. Визнати "зловживанням правами позивача" представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. по факту подання ним заяви від 20.11.2023 року про ухвалення додаткового рішення, яка була зареєстрована за вх. № 7793/23-Вх., із зазначенням в ній повторного стягнення витрат на правничу допомогу в пунктах 1-10 заяви, рішення по яким було прийнято Прилуцьким міськрайонним судом 22.03.2023 року та Чернігівським апеляційним судом від 16.11.2023 року. 2. Залишити без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення від 20.11.2023 року, яка була зареєстрована за вх. №7793/23-Вх., подану представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. 3. Застосувати до адвоката Кравця Р.Ю. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 589 грн.

Дослідивши додані стороною позивача документи до заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.  
Як вбачається із постанови Чернігівського апеляційного суду від 16.11.2023 року (а.с.203-213, том 2), питання щодо розподілу судових витрат позивача, понесених ним до ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 28.04.2023 року, було предметом розгляду та вирішення апеляційним судом. За даних обставин, витрати позивача, зазначені у описі виконаних робіт та понесених витрат у даній справі у пунктах 1-16, стягненню на користь позивача не підлягають. Крім того, вимоги позивача, зазначені у пункті 19 опису виконаних робіт та понесених витрат, а саме: " Адвокатський запит до міністра економіки та фінансів Панами від 28.07.2023", є необґрунтованими, оскільки вказаний документ не був предметом дослідження апеляційного суду.  
Разом з тим, у описі виконаних робіт та понесених витрат у даній справі вказано витрати позивача, понесені в суді апеляційної інстанції, які зазначені у пункті 17: "Письмові пояснення від 26.07.2023 року - 4 000 грн.'', у пункті 18: " Судове засідання: апеляція Чернігівський апеляційний суд від 27.07.2023 року - 4 300 грн.'', у пункті 20: " Судове засідання: апеляція Чернігівський апеляційний суд від 01.11.2023 року" - 7 300 грн.'', у пункті 21: " Судове засідання: апеляція Чернігівський апеляційний суд від 16.11.2023 року - 3 300 грн.''.  На підтвердження вищевказаних судових витрат позивачем надано рахунки на оплату, акти надання послуг та платіжні інструкції про сплату позивачем ОСОБА_1 адвокатському об`єднанню "Кравець і партнери" коштів за виконані послуги адвоката на загальну суму 18 900 грн., які містяться в матеріалах даної цивільної справи, а саме, а.с.253,зворот-256, 258-260,зворот, том 2, що є належними доказами, у розумінні приписів статті 137 ЦПК України, понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у даній справі, у загальному розмірі 18 900 грн. 

Приймаючи до уваги вищенаведене, приписи ч.4, ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, враховуючи відсутність клопотання сторони відповідача ОСОБА_3 щодо неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу, а також виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а саме, визначення їх дійсності та необхідності, конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що стягненню із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає 18 900 грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Необхідно зазначити, що при визначенні вказаного розміру відшкодування понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд виходить із засад виваженості, обґрунтованості, розумності, співмірності та справедливості.
При цьому, у задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про розподіл та відшкодування судових витрат, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити. 

Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування судових витрат у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Teka-Group Foundation, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, необхідно задовольнити частково. При цьому, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 18 900 грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. У задоволенні решти вимог поданої заяви ОСОБА_1 , необхідно відмовити.

Керуючись статтями: 137, 141, 270, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 

                         П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування судових витрат у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Teka-Group Foundation , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 18 900 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти вимог поданої заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Дата складення повної додаткової постанови - 26.12.2023 року.

Головуючий:                         Судді: