УХВАЛА

04 грудня 2023 року 
м. Київ

справа №480/261/23
адміністративне провадження № К/990/36321/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповаленко Руслан Олександрович, на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 480/261/23 за позовом ОСОБА_1 до Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ, Харківського Національного університету внутрішніх справ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - відповідач 1), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:
- визнати протиправними дії Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ, що полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 30000 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168, за період з 01 липня 2022 року по 18 липня 2022 року включно;
- зобов`язати Сумську філію Харківського національного університету внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, виходячи з розміру 30000 грн на місяць, передбачену пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168, за період з 01 липня 2022 року по 18 липня 2022 року включно;
- визнати протиправними дії Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ, що полягають у не нарахуванні ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 30000 грн, передбаченої пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168, з урахуванням змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України №793, за період з 19 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року включно;
- зобов`язати Сумську філію Харківського національного університету внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 30000 грн., передбачену пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168, з урахуванням змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 793, за період з 19 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року включно.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року залучено до розгляду справи як другого відповідача - Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - відповідач 2). 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року, відмовлено в задоволенні позову.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповаленко Руслан Олександрович, подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом реєстрації свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, а також надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням про наявність одного з випадків визначених підпунктами "а-г" пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
27 листопада 2023 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла уточнена касаційна скарга на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 480/261/23, а також повідомлено про те, що адвокат Шаповаленко Руслан Олександрович має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний Суд».
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
В уточненій касаційній скарзі в обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на підпункти "а", "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28 лютого 2022 року (далі - Постанова № 168) на момент звернення із цією касаційною скаргою.
Суд касаційної інстанції зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права.
Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову, але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.
Зі змісту рішень судів попередніх інстанцій, оприлюднених в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що позивач оспорює протиправність дій відповідача щодо невиплати додаткової винагороди (передбаченої пунктом 1 Постанови №  168) за період з 01 липня 2022 року по 18 липня 2022 року і додаткової винагороди (передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, з урахуванням змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 793) за період з 19 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, що у період з 19 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року позивач залучалась в установленому порядку до безпосереднього виконання повноважень поліції. Також суди обох інстанцій зауважили, що в матеріалах справи також відсутні докази того, що позивач з 01 липня 2022 року була залучена і до бойових дій та заходів.
Суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2023 року у справі № 420/6607/22 висловлена позиція щодо застосування пункту 1 Постанови № 168 у ситуації, коли поліцейський не виконував (не виконувала) службових обов`язків, які витікають із завдань і повноважень поліції.
Також колегія суддів звертає увагу на постанову Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 420/16628/22, у якій викладалися висновки у справі за подібними правовідносинами стосовно виплати додаткової винагороди (передбаченої пунктом 1 Постанови №  168) на період дії воєнного стану поліцейським, відрядженим до закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання.
Відтак, зазначене свідчить, що скаржник просить сформувати висновок щодо застосування норм права по правовідносинам, стосовно який вже наявний висновок Верховного Суду у справах № 420/6607/22, № 420/16628/22.
З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Виходячи з визначених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту.
Посилання на приписи статті 242 КАС України не підміняє визначення таких підстав касаційного оскарження.
Посилання скаржника у касаційній скарзі на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанції щодо обставин справи та наполяганні на переоцінці наявних у справі доказів, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Скаржнику було роз`яснено, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Таким чином, скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 06 листопада 2023 року про залишення касаційної скарги без руху в частині визначення підстав та обґрунтувань підстав касаційного оскарження судових рішень.
Зазначене дає підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332, 355 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповаленко Руслан Олександрович, на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 480/261/23 за позовом ОСОБА_1 до Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ, Харківського Національного університету внутрішніх справ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії- повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді 	 Л.О. Єресько  	
          	 В.М. Соколов  А.Г. Загороднюк