ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р.                                                             Справа № 910/11506/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,
та представників:
від позивача (скаржника) – не з`явився
від відповідача-1 – Сопко С.П. (в режимі відеоконференції, присутній в Господарському суді Чернівецької області)
від відповідача-2 – не з`явився  
від третьої особи 1 – не з`явився
від третьої особи 2 – Сушко Є.М. (в режимі відеоконференції, присутній в Господарському суді Чернівецької області)

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства “Укрекопроект”, б/н від 09 травня 2023 року
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 10 квітня 2023 року (підписане 19 квітня 2023 року), суддя Миронюк С.О.
у справі №910/11506/20 
за позовом Приватного підприємства “Укрекопроект” 
до відповідача-1 Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях
до відповідача-2 “НДІ проектреконструкція” Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача-1 Міністерства розвитку громад та територій України
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача-2 Чернівецької філії ДП “Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІ проектреконструкція”
про визнання незаконними дії, визнання правочину недійсним, відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство “Укрекопроект” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та “НДІ проектреконструкція” Державного Науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту про визнання незаконними дії, визнання правочину недійсним, відшкодування збитків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі не правильно здійснювали нарахування і стягнення орендної плати за користування нежилим будинком відповідно до Договору оренди нерухомого майна, що належить державній власності № 636 від 25 січня 2019 року, у зв`язку з чим, позивач просив визнати правочин недійсним з моменту його укладення та відшкодувати збитки, а саме: незаконно отриману орендну плату з відповідача 1 в сумі 110 787,59 грн. та з відповідача 2 в сумі 59 686,36 грн., стягнути солідарно з відповідачів 88 848,60 грн. додатково завданих збитків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 задоволено клопотання відповідача 2 - “НДІ проектреконструкція” Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту про передачу справи №910/11506/20 за територіальною підсудністю до Господарського суду Чернівецької області.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2023 у справі №910/11506/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. 
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне підприємство “Укрекопроект” звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2023 у справі №910/11506/20 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме Приватне підприємство “Укрекопроект” фактично не орендувало нежитлові приміщення, оскільки вони виявилися за якістю у такому стані, що не можуть бути об`єктом оренди. У даному випадку мала місце помилка щодо якості нежитлових приміщень і мансарди.
Апелянт вважає, що судом не враховано вимоги ст. 229 ЦК України, також наголошує, що не був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання.
Автоматизованою системою документообігу суду справу №910/11506/20  розподілено до розгляду судді – доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцький Б.Д., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22 травня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі №910/11506/20 за апеляційною скаргою Приватного підприємства “Укрекопроект” на рішення Господарського суду Чернівецької області від 10 квітня 2023 року; витребувано з Господарського суду Чернівецької області матеріали справи; відповідачам та третім особам надано строк на подання відзивів на апеляційну скаргу, призначено розгляд апеляційної скарги на 10.07.2023.
У зв`язку зі звільненням з посади головуючого судді Кордюк Г.Т., розпорядженням керівника апарату суду №190 від 26 червня 2023 року призначено провести повторний автоматизований розподіл судової справи №910/11506/20.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2023 року справу №910/11506/20 розподілено колегії суддів:               Якімець Г.Г. (головуючий суддя), судді: Кравчук Н.М. та Плотніцький Б.Д.
У зв`язку з перебуванням суддів-членів колегії Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д. у відпустці, розпорядженням керівника апарату №265 від 05 липня 2023 року призначено провести автоматизовану заміну складу суду для розгляду справи №910/11506/20.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2023 року справу №910/11506/20 розподілено колегії суддів:     Якімець Г.Г. (головуючий суддя), Бойко С.М. та Бонк Т.Б.
29 червня 2023 року від третьої особи-2 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 розгляд справи відкладено на 21.08.2023.
13.07.2023 від Регіонального відділення ФДМ України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 розгляд справи відкладено на 11.09.2023.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 розгляд справи відкладено на 02.10.2023.
Західний апеляційний господарський суд, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 25.01.2019 між Регіональним відділенням ФДМУ по Чернівецькій області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, як Орендодавцем, та Приватним підприємством “Укрекопроект”, як Орендарем, укладено договір оренди №636 нерухомого майна, що належить до державної власності – нежитлових приміщень в будинку (літ.А), загальною площею 341,5 кв.м. (в т.ч. приміщення III поверху (14-1) – (14-10) площею 166,2 кв.м; приміщення мансарди (18-1) – (18-12) площею 175,3 кв.м), розміщеного за адресою: м. Чернівці, Центральна площа, 4, що перебуває на балансі Чернівецької філії Державного підприємства “Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут “НДІпроектреконструкція”.
Майно передане в оренду згідно акту приймання-передавання від 25.01.2019 з метою розміщення суб`єкта господарювання, що здійснює проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи.
Розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку (жовтень 2019 року) становить без ПДВ –  18241,76 грн. (п.3.1. договору оренди).
Зазначений договір, відповідно до п.10.1 Розділу 10, укладений строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 25.01.2019 по 24.12.2021 включно.
21.01.2020 ПП “Укрекопроект” звернулося до органу приватизації із заявою про розірвання договору оренди №636, за результатом розгляду якої регіональне відділення ФДМУ листом від 30.01.2020 №18-122-00191 надало змістовні роз`яснення позивачу щодо порядку розірвання договору оренди, повернення орендованого майна Балансоутримувачу, сплати заборгованості до бюджету та Балансоутримувачу, а також надіслало на підписання договір про дострокове розірвання договору оренди №636 від 25.01.2019 та акт приймання-передавання об`єкта оренди. 
Відповіді ПП “Укрекопроект” з підписаними договором про розірвання та актом приймання-передачі майна органом приватизації отримано не було.
В подальшому, згідно трекінгу відправлень з офіційного сайту АТ “Укрпошта”, 29.10.2021 приватному підприємству “Укрекопроект” вручено поштове відправлення №5800110035173, відповідно до якого Регіональне відділення  ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях надіслало орендарю повідомлення №11-122-01806 від 28.09.2021 про відмову від договору оренди (найму) №636 від 25.01.2019 (на підставі ст. 782 Цивільного кодексу України).
На момент розгляду справи в суді першої інстанції дію договору оренди №636 від 25.01.2019 припинено.
На підтвердження вказаних обставин до суду першої інстанції було подано листи від 22.02.2019 №11-03-00666, від 19.03.2019 №11-03-00946, від 02.04.2019 №11-03-01162, від 19.04.2019 №11-03-01434, від 31.05.2019 №11-03-01890, від 27.06.2019 №11-122-00023,  претензію від 17.07.2019 №11-122-00126, а також розрахунок заборгованості по орендній платі, пені, інфляційних втратах та трьох процентів річних по договору оренди №636 від 25.01.2019, який надає можливість оцінити реальний стан оплати орендних платежів ПП “Укрекопроект” (суми зазначені в розрахунку пред`явлено до стягнення в межах судової справи Господарського суду Чернівецької області №926/953/20).  
26.03.2019 на адресу органу приватизації, засобами електронного зв`язку, надійшла заява ПП “Укрекопроект” (вх. №11/00908 від 14.05.2019) з додатками, з приводу отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна, яке слугує об`єктом оренди по договору №636 від 25.01.2019.
В подальшому, на адресу Управління забезпечення реалізації повноважень у Чернівецькій області Регіонального відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях надійшов лист ПП “Укрекопроект” від 27.08.2019 з проханням посприяти отриманню від Мінрегіонбуду дозволу на проведення невід`ємних поліпшень, орендованих приміщень за адресою м. Чернівці, Центральна площа, 4.
Враховуючи те, що для розгляду питання про надання згоди органом приватизації орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна необхідний повний перелік документів, який повинен містити в т.ч. інформацію про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень, (згідно ч. 4 порядку у разі оренди частини будівель та споруд, надається органом уповноваженим управляти відповідним державним майном на підставі поданих орендарем документів), регіональне відділення листами від 28.08.2019 №07-001-02399 та від 19.09.2019 №07-12-664 звернулося до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з проханням всебічно та ґрунтовно розглянути документи Орендаря. 
Приватним підприємством “Укрекопроект” неналежно виконувалися взяті на себе зобов`язання за договором оренди №636 з моменту його укладення, зокрема щодо вчасної сплати орендних платежів, укладення з Балансоутримувачем договору про відшкодування його витрат на утримання орендованого майна; компенсації витрат Балансоутримувача по утриманню об`єкта оренди; сплаті ПДВ на суму орендної плати. 
В подальшому після часткового погашення позивачем у справі заборгованості з орендної плати регіональне відділення ФДМУ знов зверталося до позивача з вимогами сплатити заборгованість до Державного бюджету та Балансоутримувачу, а також виконати пункт 5.11 договору оренди №636 щодо укладення договору з Балансоутримувачем про відшкодування його витрат на утримання орендованого майна (листи від 10.09.2019 №11-122-00492, від 01.10.2019 №11-122-00636, від 22.11.2019 №11-122-01003), - відповіді від ПП “Укрекопроект” відповідач 1 не отримав.
Відповідно до п. 1 ч. 2    ст. 11 ЦК України   підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Частиною 7   статті 179 ГК України   встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України   з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Частинами 1, 3, 5   статті 626 ЦК України   встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень статей   6,   627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1   статті 530 ЦК України).
Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1   статті 614 ЦК України   визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2   ст. 614 Цивільного кодексу України   доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до тристороннього договору №677 про надання послуг з оцінки майна від 23.10.2018 укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області (Замовник) з однієї сторони, юридичною особою – приватним підприємством “Укрекопроект”, в особі директора Соцької Любові Євгеніївни (Платник), з іншої сторони, та фізичною особою-підприємцем – Федоренко Алла Анатоліївна, що діяла на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності №881/16, виданого Фондом державного майна України від 05.11.2016, ідентифікаційний номер 2265122045 (Суб`єкт оціночної діяльності), з третьої сторони, метою проведення оцінки нежитлових приміщень в будинку (літ.А) загальною площею 341,50 кв.м (в т.ч.: приміщення III поверху (14-1) – (14-10) площею 166,20 кв.м;  приміщення мансарди (18-1) – (18-12) площею 175,30 кв.м), розміщеного за адресою: м.Чернівці, Центральна площа, 4, що перебуває на балансі Чернівецької філії ДП “Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут “НДІпроектреконс-трукція” (далі Об`єкт оцінки), є передача в оренду. Оцінка Об`єкта оцінки здійснена станом на 31.06.2018. У звіті з незалежної оцінки Об`єкта оцінки (далі Звіт) визначено ринкову вартість Об`єкта оцінки, згідно з Методикою оцінки майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року №1891 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №1033), Методикою оцінки об`єктів оренди, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 року №629 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 січня 2003 №3) та Національним стандартом №1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440. 
Технічний звіт про технічний стан, експлуатаційну придатність та можливість експлуатації приміщень ІІІ поверху (14-1) – (14-10) мансарди (18-1)-(18-12) будинку (літ.А), розташованого за адресою: Чернівецька область, м.Чернівці, площа Центральна, 4 (Об`єкт дослідження) (далі – технічний звіт), складений експертом ТОВ “Агенція консалтингових послуг” Кравець Андрієм Володимировичем, який діє на підставі кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, виконаний з метою виявлення дефектів і пошкоджень в конструкціях несучих стін і перегородок 3-го поверху і мансарди, покрівлі будівлі, інженерних мереж. Дата на яку проводилась дослідження 31.01.2019.
Експертиза здійснювалась на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №257 “Про затвердження Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва”, Настанови щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану ДСТУ – Н Б В.1.2.-18:2016; ДБН В.1.2-2:2006; ДБН В.2.6-162:2010;  ДБН В.2.6-98:2009; СНиП 3.03.01-87. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу сторін, що звіт, виконаний оцінювачем Федоренко А.А. та технічний звіт, виконаний експертом Кравець А.В. мають різну мету, а відповідно і різне смислове навантаження,  а саме: в першому випадку це визначення ринкової вартості Об`єкта оцінки з метою його подальшої передачі в оренду, без використання інструментальних методів дослідження, в другому випадку це - виявлення дефектів і пошкоджень в конструкціях з використанням приладів та вимірювальних інструментів.  
На стор.13-14 Звіту оцінювачем визначено (розраховано) фізичний знос будівлі в цілому та приміщень об`єкту оцінки в розмірі 40% (задовільний технічний стан – елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії) з використанням даних про питому вагу всіх конструктивних елементів будівлі зі збірника УПВВ (укрупнені показники відновної вартості) №28 “Житлові, громадські будівлі та будівлі комунально-побутового призначення для переоцінки основних фондів”, табл.26-а “Житлові будинки з повнометражними квартирами” - чотириповерхові житлові будинки з підвалами та СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 “Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків”, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №21 від 03.02.2009р. 
На стор.18-19 технічного звіту, згідно з СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 “Правила визначення фізичного зносу житлових будинків”, експертом визначався фізичний знос тільки частини конструктивних елементів будівлі, без врахування питомої ваги кожного конструктивного елемента. Необхідно звернути увагу, що експертом не здійснювався розрахунок фізичного зносу об`єкта оцінки, а вказано діапазон, який відповідає технічному стану певного конструктивного елементу. При цьому дослідження щодо технічного стану фундаменту будівлі експертом не проводилось  (стор. 15 технічного звіту).  
Відповідно до СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 “Правила визначення фізичного зносу житлових будинків” враховуючи  приблизну шкалу оцінки зносу елементів будинку (стор.18 технічного звіту) даний діапазон відповідає незадовільному технічному стану Об`єкта оцінки, а саме: експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту. На стор. 23 технічного звіту, експерт ще раз визначає технічний стан конструктивних елементів як незадовільний.
При аналізі даних можна зробити висновок про приблизно однакові висновки оцінювача та експерта щодо ознак та  розміру фізичного зносу конструктивних елементів будівлі. 
В той же час, необхідно звернути увагу, що на стор. 15-17 технічного звіту “Результати візуального обстеження” експерт описує дефекти, пошкодження та деформації, які не відповідають ознакам фізичного зносу, які зазначаються на стор. 18-19, а саме:
1. Фундаменти – розкриття фундаментів будівлі для доступу до них при проведенні обстеження не проводилось.
2. Зовнішні та внутрішні стіни, перегородки – вертикальні та горизонтальні тріщини (в тому числі наскрізні) довжиною від 1 м до покрівлі в розкриттях 5-15 мм в місцях сполучення повздовжніх і поперечних стін, часткове руйнування гладкої штукатурки всередині приміщень будинку. Наявні плями зволожувань, замокань, глибокі утворення на площині стін. Наявність наскрізних тріщин  в перегородках. Тріщини в перегородках, суцільні опоясуючі. Наявні тріщини в примиканнях перегородок до суміжних конструкцій. Технічний стан матеріалу - непридатні для нормальної експлуатації/ аварійний.
3. Міжповерхові перекриття  - плями замокання, затікань та грибкові утворення на стелі в наслідок проникнення в приміщення атмосферних опадів через дефекти в покрівлі. Чисельні тріщини по штукатурному шару стелі розкриття 0,5-10 мм. Часткове руйнування (обвалення) штукатурки та підшивки стелі. Перекриття над ІІІ поверхом має надмірні прогини, хитке. Руйнування окремих елементів покриттів дереворуйнівниками, грибковими утвореннями. Наявні аварійні ділянки провисання стелі. Технічний стан матеріалу - непридатні для нормальної експлуатації/ аварійний.
4. Дах, покрівля – велика кількість повздовжніх наскрізних тріщин розкриттям 5-10 мм в деревині несучих конструкцій. Часткове руйнування балок покриття, внаслідок постійного замокання. Ураження дерев`яних конструкцій дереворуйнівниками, грибковими утвореннями. Розгерметизація покрівлі від враження іржею. Наявність гнилизни балок. Технічний стан матеріалу - непридатні для нормальної експлуатації/ аварійний.
Відповідно до СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 “Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків” непридатний технічний стан кваліфікується як такий, що елемент будинку знаходиться в зруйнованому стані. При зносі 100% залишки елемента повністю ліквідовані. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що зовнішні та внутрішні стіни, перегородки, міжповерхові перекриття, дах, покрівля, технічний стан яких визначено, як непридатний для нормальної експлуатації/ аварійний, повинні знаходитися в зруйнованому стані (81-100%). Вказане не відповідає дійсності (фото наявні в матеріалах справи конструктивних елементів будинку в додатках до технічного звіту). 
Судом першої інстанції вірно та обґрунтовано встановлено, що в одному і тому ж технічному звіті експертом визначено технічний стан конструктивних елементів Об`єкта дослідження двічі, як такий що непридатний для нормальної експлуатації/ аварійний (81-100%) та як незадовільний (41-60%), що є неможливим, виходячи з понять визначених в таблиці 5.1. “Приблизна шкала оцінки зносу елементів будинку”  розділу 5 “Визначення фізичного зносу житлових будинків”  СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 “Правила визначення фізичного зносу житлових будинків”. 
При використані понять “категорії технічного стану конструкцій”, які наведені в розділі 5 Настанови щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану ДСТУ – Н Б В.1.2.-18:2016 (стор. 20-21 технічного звіту), є чітке розрізняння категорії технічного стану конструкцій 3 – непридатний для нормальної експлуатації та категорії технічного стану конструкцій 4 – аварійний. Тому твердження експерта про те, що технічний стан конструктивного елемента одночасного відноситься до двох категорій технічного стану не відповідає вимогам зазначеного нормативного документу.
На стор.15-17 технічного звіту “Результати візуального обстеження” експерт описує дефекти, пошкодження та деформації в об`єкті обстеження. При цьому не враховано технічний стан  фундаменту, який є одним з ключових конструктивних елементів будівлі. Тому незрозуміло, яким чином можна зробити висновок про загальний технічний стан будівлі, коли дослідженню підлягають тільки окремі конструктивні елементи будівлі, такі як стіни, перекриття і дах.
Експертом визначається технічний стан конструктивних елементів будівлі, які підлягають дослідженню по різному. В одному випадку згідно СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 “Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків” технічний стан є незадовільний. В іншому випадку при використанні Настанови щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану ДСТУ – Н Б В.1.2.-18:2016 непридатний для нормальної експлуатації/ аварійний. 
Експертом не здійснювався розрахунок фізичного зносу об`єкта оцінки, а вказано діапазон, який відповідає технічному стану певного конструктивного елементу. При цьому на фото не зображено використання  приладів та вимірювальних інструментів крім лінійки.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що є об`єктивні обставини, які свідчать, що технічний звіт про технічний стан, експлуатаційну придатність та можливість експлуатації приміщень не може бути доказом у справі, так як містить суперечливі твердження щодо визначення технічного стану Об`єкта дослідження.
В свою чергу звіт про оцінку майна - нежитлових приміщень в будинку (літ.А), загальною площею 341,5 кв.м. (в т.ч. приміщення III поверху (14-1) – (14-10) площею 166,2 кв.м; приміщення мансарди (18-1) – (18-12) площею 175,3 кв.м), розміщеного за адресою: м. Чернівці, Центральна площа, 4, пройшов рецензування, за результатами якого встановлено, що він класифікуються за ознакою абзацу третього пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, як такий, що в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки. 
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. З викладеного слідує, якщо вчинений правочин не відповідає хоча б одній із вказаних у ст. 203 ЦК України вимог, він може бути визнаний недійсним. Цим кодексом в залежності від підстав визнання недійсним договору визначено подальші наслідки для сторін правочину.
Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 Цивільного кодексу України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.
Цивільним кодексом України визначено підстави визнання правочинів недійсними. Перелік таких підстав є виключним, а визнання недійсним правочину на інших підставах ніж ті що визначені Цивільним кодексом України є незаконним. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2020 року по справі № 177/1942/16-ц вказано, що "наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для його визнання недійсним".
Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача, однак позивач не надав належних та допустимих доказів недійсності спірного правочину, що підтверджується наступним.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про охорону культурної спадщини” 05.09.2018р. відділ охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради надав висновок №12-14/03-403/443, в якому зазначив, що не заперечує щодо передачі в оренду нежитлових приміщень площею 341,5 кв.м. (власник “НДІ Проектреконструкція”) в будівлі за адресою площа Центральна, 4. 
Водночас, із викладеного вище абзацу позовної заяви незрозуміло хто саме з відповідачів, на переконання позивача, знав про існування перелічених звітів, на яких ґрунтуються позовні вимоги ПП “Укрекопроект” та якими доказами такі доводи підтверджуються.
Регіональне відділення ФДМУ, в свою чергу вчинило всі необхідні дії для укладення договору оренди державного нерухомого майна із дотриманням всіх процедур, в тій послідовності, яка передбачена нормативно-правовими актами (в т.ч. щодо виготовлення звіту про оцінку майна, в якому відображається й технічний стан об`єкта оренди).
Ненадання згоди органом приватизації ПП “Укрекопроект” на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна, яке слугує об`єктом оренди по договору № 636 від 25.01.2019, враховуючи положення цивільного кодексу України не може слугувати підставою для визнання договору недійсним.
Судом першої інстанції та колегією суддів апеляційного суду досліджено висновок експерта Бочуляка Р.П., свідоцтво №1637 від 21.06.2019; свідоцтво №2020 від 13.12.2019 виданих ЦЕКК МЮ України, судово експертно-розрахункового бюро ТзОВ “СЕРБ” №28/22 від 12.12.2022, у висновку якого зазначено: технічний стан (ступінь фізичного зношення) нежитлових приміщень в будинку (літ.А), загальною площею 341,5 м2 (в т.ч. приміщення ІІІ поверху (14-1)-(14-10) площею 166,2 м2, приміщення мансарди (18-1) –(18-12) площею 175,3 м2), розміщеного за адресою: м. Чернівці, Центральна площа,4, яке перебуває на балансі Чернівецької філії Державного підприємства “Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут “НДІ проектреконструкція” станом на 31.08.2018 року відповідав технічному стану об`єкту нерухомості зазначеному в звіті про оцінку майна: нежитлових приміщень в будинку (літ.А), загальною площею 341,5 м2 (в т.ч. приміщення ІІІ поверху (14-1)-(14-10) площею 166,2 м2, приміщення мансарди (18-1) –(18-12) площею 175,3 м2), розміщеного за адресою: м. Чернівці, Центральна площа,4, яке перебувають на балансі Чернівецької філії Державного підприємства “Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут “НДІ проектреконструкція”(м. Чернівці 2018 р.) виконаного суб`єктом оціночної діяльності Федоренко Аллою Анатоліївною, із врахуванням фотографій доданих до вказаного звіту.
З огляду на викладене, доводи позивача про аварійний та невідповідний стан приміщень відповідно до звіту оцінки нерухомого майна, який був проведений за ініціативи Фонду державного майна є необґрунтовані.
Щодо доводів позивача про необхідність стягнення збитків в розмірі 88848,60 грн. солідарно з відповідачів, у зв`язку із понесенням ним додаткових витрат під час дії договору оренди №636, то вони заявлені без будь-яких обґрунтувань.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:
1) протиправної поведінки;
2) шкоди та її розміру;
3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;
4) вини.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Позивачем не наведено правових підстав покладення такої міри відповідальності, як стягнення збитків за понесені ним додаткові витрати, не зазначено, коли вони відбулися і чому позивач не міг уникнути таких витрат, не представлено відповідних платіжних документів щодо цих витрат, не наведено елементів складу цивільного правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що Регіональним відділенням Фонду державного майна всі дії за договором оренди №636 від 25.01.2019 вчинені відповідно до норм законодавства, а позовні вимоги ПП “Укрекопроект” не довело належними та допустимими доказами, а тому в їх задоволенні слід відмовити за безпідставністю.
У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 ГПК України).
Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи спростовані вищевикладеним. 
Доводи заявника апеляційної скарги про те, що судом не враховано вимоги ст. 229 ЦК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Що ж стосується посилання на те, що апелянт не був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, то колегія суддів відзначає, що розгляд справи триває з 2020 року та неодноразово відкладався. Представництво інтересів апелянта здійснює адвокат Якименко П.С.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2023 року, якою відкладено розгляд справи на 10.04.2023, була оприлюднена та доступна для ознайомлення в реєстрі з 03.04.2023.
Згідно ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апелянт міг дізнатися про час та місце судового засідання, а тому відхиляє вказані доводи за безпідставністю.
Відповідно до   статті 276 Господарського процесуального кодексу України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:
Рішення Господарського суду Чернівецької області від 10 квітня 2023 року у справі №910/11506/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства “Укрекопроект” – без задоволення.
Матеріали справи №910/11506/20 повернути до Господарського суду Чернівецької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 09 жовтня 2023 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.