П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/7572/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.
Дата і місце ухвалення 11.09.2023р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:      Бойка А.В.,
                      суддів:      Федусика А.Г.,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 р. у справі №420/7572/21 за адміністративним позовом      ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021р. по справі №420/7572/21 задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі нової довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1820 від 09.09.2020р. про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року на підставі нової довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1820 від 09.09.2020р. про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, з урахуванням вже виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
30 серпня 2023р. представник ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення по справі №420/7572/21, а саме: з ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 .
Вимоги поданої заяви обґрунтовуванні тим, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив, що наразі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021р. по справі №420/7572/21 не виконано у повному обсязі ГУ ПФУ в Одеській області, заборгованість по виплаті пенсії становить 87580,77 грн. А відтак, на підставі ч.1    ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ОСОБА_1 має право на одержання перерахованої суми пенсії, не отриманої ОСОБА_2 на день смерті.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду від 11 вересня 2023 р. з постановленням нового судового рішення    про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилаючись на постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду, та ухвали Верховного суду зазначив, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а відповідно і заміну сторони виконавчого провадження.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1    ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у справі №420/7572/21 було законність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі нової довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1820 від 09.09.2020р. про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
02 серпня 2021р.  Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі №420/7572/21, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Рішення суду у вказаній справі набрало законної сили.
На виконання вказаного вище судового рішення, 29.09.2021р. ГУ ПФУ в Одеській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019р. на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1820 від 09.09.2020р. про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
Вирішуючи  заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва підстави для заміни стягувача у виконавчому з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 відсутні.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Відповідно до    ст.52 КАС України    у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно ч. 1    ст. 379 КАС України    у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4    ст.379 КАС України).
Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є    Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини першої статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Зміст    статті 61 Закону №2262-ХІІ    узгоджується з положеннями    Цивільного кодексу України.
Так, згідно зі статтями    1218,    1219 Цивільного кодексу України    до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.
З аналізу наведених норм слідує, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за    Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються.
Разом з цим, ч.1    ст.61 Закону №2262-ХІІ    містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.
Так, вищевказаними положеннями    Закону №2262-ХІІ    запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При цьому, однією з умов виплати пенсії вказаним вище особам, що не включається до складу спадщини, є те, що пенсія (доплата до пенсії) повинна бути недоодержана за життя померлого пенсіонера.
Отже,    Закон №2262-ХІІ    визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок.
Зокрема, відповідно до частини третьої    статті 61 Закону №2262-ХІІ    зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 таких сум є підставою для звернення останньої до суду із позовом за захистом своїх прав.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для заміни сторони/стягувача у виконавчому провадженні.
Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 травня 2023 року по справі №420/288/21.
Колегія суддів не враховує висновки Верховного Суду викладені в ухвалах, а також рішеннях судів апеляційних інстанції, оскільки згідно п. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до    ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст.    308,    311,    312,    316,    321,    325,    327,    329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 р. у справі №420/7572/21 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	О.А. Шевчук    А.Г. Федусик