Номер провадження: 33/813/2184/23
Номер справи місцевого суду: 522/11766/23 
Головуючий у 1-й інстанції Науменко А.В. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       23.11.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Лупши В.В., 
розглянувши апеляційну скаргу захисниці Пацалової Тамари Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено питання щодо судових витрат. 
       Судом першої інстанції встановлено, що 21 травня 2023 року о 18 годині 40 хвилин в м. Одеса, Аркадійська алея, біля буд. 1п, водій ОСОБА_2 , керував т/з «KIA Magentis» 
д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисниця Пацалова Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що поліцейськими не надано суду доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. З наданого поліцейськими відеозапису убачається, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, вказані поліцейськими, у тому числі розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя. З відеозапису не вбачається, що поліцейський вказує на ознаки наркотичного сп`яніння, взагалі не ведеться мова про виявлення у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння. Відеозапис містить фіксацію подій, за яких ОСОБА_1 з метою виявлення ознак сп`яніння, на вимогу поліцейського, вчиняє певні рухи, при цьому правоохоронець не зазначає, за результатами таких дій, вчинюваних ОСОБА_1 у нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Захисниця вважає безпідставними твердження суду про те, що згідно відеозапису ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі у зв`язку з наявністю підозри поліцейського та оголошеними ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки такі ознаки поліцейськими не оголошувалися. Зважаючи на відсутність доказів щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, у правоохоронців взагалі не було підстав для проведення огляду особи на стан сп`яніння у медичному закладі. Звертає увагу, що відеофіксація подій правопорушення починається з моменту, коли 
 ОСОБА_1 пише пояснення на капоті автомобіля, а не у той час коли він перебуває за кермом транспортного засобу. ОСОБА_1 заперечує факт того, що він взагалі керував автомобілем. Зафіксований на зупинці припаркований автомобіль не свідчить про керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Стверджує, що зафіксована подія не відтворює факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому вимога щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння, не є правопорушенням за ч.1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу, що згідно відеозапису, на питання поліцейського про те, чи погоджується ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад, останній погодився, на що поліцейський йому сказав, щоб він писав пояснення, тим самим проігнорував згоду ОСОБА_1 проїхати до спеціалізованого медичного закладу. Вважає, що у даному конкретному випадку має місце порушення поліцейськими норм КУпАП та вимог Інструкції. Стверджує, що письмові пояснення, складені ОСОБА_1 під диктування поліцейських, які змусили його написати їх, маніпулюючи тим, що якщо він не напише пояснення, як потрібно і не буде наполягати на тому, щоб його відвезли на огляд до медзакладу, то в такому разі не заберуть автомобіль на штрафмайданчик. Звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, що свідчить про неналежність та недопустимість цього доказу. Звертає увагу, що відеозапис з поліцейського відеореєстратора №471507 взагалі не долучено до справи, що на переконання захисниці свідчить про умисні дії поліцейських з приховування доказу, яким дійсно зафіксовано неправомірні дії правоохоронців. Та обставина, що поліцейські не збиралися супроводжувати ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я свідчить те, що направлення водія на огляд було складено лише 21 травня 2023 року, тобто вже після того як було складено протокол про адміністративне правопорушення. Наголошує, що поліцейські взагалі не роз`яснювали ОСОБА_1 те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а навпаки, вводячи його в оману зазначили, що протокол складено за те, що він курив канабіс та сів за кермо, на що ОСОБА_1 заперечував, посилаючись на те, що він був тверезим за кермом, сам протокол ОСОБА_1 підписав не читаючи. Звертає увагу, що у тому разі, якби ОСОБА_1 вживав наркотичні засоби, зокрема, канабіс, то за результатами медичного огляду, проведеного 28 травня 2023 року, у нього було б виявлено стан наркотичного сп`яніння. 
Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання призначене на 23 листопада о 15:30 год., ОСОБА_1 та його захисниця-адвокат Пацалова Т.В. не з`явилися.
Відповідно до абз. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Отже зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, заяву захисника, вважає за можливе розглянути справу за відсутності   ОСОБА_1 та його захисниці-адвоката Пацалової Т.В.
Дослідивши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
У відповідності до положень ч.7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя виходив із того, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №427992 від 21 травня 2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; відеозаписом нагрудної камери поліцейського (ПВР № 471806), який доданий до протоколу.
       З такими висновками судді, апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.
       У відповідності до приписів ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Таким чином під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.
       При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
       Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
       Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч.3 ст. 266 КУпАП).
       Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).
       Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).
       Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Iнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі -Інструкція).
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу II Інструкції). 
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).
Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема до одних із таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, а також інші документи.
       Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №427992 від 21 травня 2023 року убачається, що: «21 травня 2023 року о 17.30 год. в м. Одеса, Аркадійська алея, 1 п, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Magentis» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей розширені та не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. 
У графі «до протоколу додаються» зазначено: пояснення, направлення водія, ПВР 471806, 471507.
Як убачається із відеозапису, що долучений до матеріалів цієї справи, на вимогу поліцейського пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погодився, водночас після отримання згоди, його не було доставлено до спеціалізованого медичного закладу з метою проходження огляду ним огляду на стан наркотичного сп`яніння, натомість поліцейський вказав на необхідність написання ОСОБА_1 письмових пояснень. Після цього, на місці події, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського вчиняв ряд певних дій з метою перевірки його стану на предмет перевірки наявності ознак сп`яніння, та як свідчить відеозапис, таких ознак поліцейським не виявлено та не зафіксовано, про що свідчить відеозапис. Також з відеозапису убачається, що перед підписанням протоколу про адміністративне правопорушення, правоохоронцем було роз`яснено ОСОБА_1 , що один з протоколів про адміністративне правопорушення, а саме за ст. 130 КУпАП, складено відносно нього за те, що він курив канабіс і сів за кермо, на що ОСОБА_1 заперечив, вказавши, що керував транспортним засобом, будучи тверезим. 
Таким чином, з відеозапису, долученого до матеріалів цієї справи убачається, що поліцейськими не було дотримано вимоги законодавства, якими регламентовано порядок направлення водіїв на огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Так, усупереч приписам пункту 8 Порядку, пункту 12 розділу II Інструкції після висловлення на адресу водія вимоги пройти медичний огляд у спеціалізованому медичному закладі огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з наявністю у нього ознак наркотичного сп`яніння (за твердженням правоохоронців), отримавши згоду водія на проведення такого огляду, поліцейські фактично взагалі не вчиняли дії, спрямовані на направлення та доставлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я. Таким чином, фактичні обставини цієї справи свідчать про те, що у дійсності ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не відмовлявся від проходження огляду у спосіб та порядку, встановлений законодавством. 
Зазначені вище дії працівників поліції не відповідають засадам законності, суперечать вимогам Порядку та Інструкції, якими регламентовано направлення особи на огляд на стан наркотичного сп`яніння, і цим обставинам суд першої інстанції не надав належної правової (юридичної) оцінки та дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 фактично погодився на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, однак правоохоронцями не вчинялися дії з його направлення та доставлення до найближчого закладу охорони здоров`я, ці обставини спростовують твердження поліцейських про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       З огляду на наведене, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом відмовився є помилковими, оскільки такий порядок, регламентований законодавством, поліцейськими не дотриманий, що спростовує твердження про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху.
       Апеляційний суд зауважує, що самі по собі письмові пояснення, написані 
 ОСОБА_1 , у яких зазначено про те, що він керував транспортним засобом та до цього вживав наркотичні речовини, а саме канабіс, від проходження медичної експертизи на стан наркотичного сп`яніння відмовляється, не можуть свідчити про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, з огляду на існування сукупності таких обставин. Ці письмові пояснення, суперечать усним поясненням ОСОБА_1 , які надані ним на місці події поліцейським та які зафіксовані за допомогою відеозапису, добровільність та волевиявлення у написані цих письмових пояснень заперечується стороною захисту, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду, у той час матеріали відеофіксації не містять у собі фрагменту, який би підтверджував, що зміст інформації, викладеної у поясненнях, ОСОБА_1 написав за власним волевиявленням.         
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на те, що правоохоронцями не дотримано процедуру направлення водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння, а саме не запропоновано реалізувати право проходження відповідного огляду на місці зупинки за допомогою технічного засобу (алкотестеру), апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у цій справі.
Отже підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, тому вказані вище висновки судді першої інстанції є помилковими.
Інші доводи, якими обґрунтовується скарга, апеляційний суд не перевіряє, оскільки встановлені апеляційним судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення про закриття провадження у справі, у зв`язку з чим надання правової (юридичної) оцінки іншим доводам не є доцільним.
У відповідності до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі
Згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За результатами апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а оскаржувану постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП
                                        ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу захисниці Пацалової Тамари Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                        Ю.П. Лозко