УХВАЛА

04 грудня 2023 року
м. Київ

справа №480/12346/21
адміністративне провадження №К/990/37934/23
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.
суддів: Білак М.В., Мартинюк Н.М.,
перевіривши касаційну скаргу   ОСОБА_1 
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року 
у справі №480/12346/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської обласної прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, і, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 168 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності на навички прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Сумської обласної прокуратури № 409к від 19.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади прокурора Конотопської місцевої прокуратури;
- поновити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в органах прокуратури на посаді прокурора Конотопської місцевої прокуратури або на посаді, що є рівнозначною посаді прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської обласної прокуратури, з 23.10.2021;
- допустити ОСОБА_4 до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
- стягнути з Сумської обласної прокуратури (вул. Герасима Кондратьева, 33, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ 03527891) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 291 404,48 грн, починаючи з 23.10.2021 до моменту фактичного поновлення на публічній службі з розрахунку середньоденної заробітної плати;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в органах прокуратури з 23.10.2021 та на посаді прокурора Конотопської місцевої прокуратури з 23.10.2021 або на посаді, що є рівнозначною посаді прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської обласної прокуратури з 23.10.2021 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за 1 місяць.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправним і скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 168 від 13.09.2021 року про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички прокурором Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Сумської обласної прокуратури № 409к від 19.10.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської області.
Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської області з 23.10.2021 року.
Стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 66 676,08 грн.
Стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської області з 23.10.2021 року.
Допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7790,96 грн з відрахуванням податків та зборів.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року скасовано з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 . 
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалами Верховного Суду від 09 серпня 2023 року, від 06 вересня 2023 року, від 26 вересня 2023 року та від 25 жовтня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.
07 листопада 2023 року ОСОБА_2 вкотре звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Перевіривши касаційну скаргу представника позивача, Судом встановлено, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України, оскільки ним не обгрунтовано підстави, на якій подана касаційна скарга, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіряючи зміст касаційної скарги встановлено, що він майже не відрізняється від попередньо поданих скарг.
У касаційній скарзі міститься посилання на пункти 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України, як на підстави касаційного оскарження.
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України, та зазначає
про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, застосованого судом апеляційної інстанції у цій справі, а саме щодо застосування положень пунктів 16, 17 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» за наявності двох протилежних рішень кадрових комісій без взаємозв`язку з пунктом 7 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації (№221) та пунктом 11 Порядку роботи кадрових комісій (№233)) та положення ч. 2 статті 9 КАС України, викладеного у постановах від 30.11.2022 року у справі № 600/6322/21-а, від 09.02.2023 року у справі №380/21729/21 та №280/11332/21, від 21.02.2023 року у справах №260/6716/21, №380/22495/21, №560/3698/22, №420/23667/21, від 23.02.2023 року у справах №160/20922/21, №120/15448/21-а, №260/6744/21, від 20.04.2023 року у справі №140/13818/21.
В обгрунтування позивач вказує про те, що П`ятнадцята кадрова комісія з атестації прокурорів місцевих прокуратур вийшла за межі своїх повноважень ухвалюючи спірне рішення №168 від 13.09.2021 року.
При цьому скаржник зазначає, що висновки, викладені у зазначених постановах суперечать правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.05.2018 року у справі №800/341/17, від 12.11.2019 року у справі №9901/21/19, а також від 19.02.2019 року у справі №824/399/17.
Скаржником не обгрунтовано у касаційній скарзі як, на його думку, мають застосовуватись норми, від висновків яких останній просить відступити.
Разом з тим, відступ - це інший підхід до застосування тієї ж норми права у подібних правовідносинах, щодо якої такий висновок сформовано.
Крім того, необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4  статті 328 КАС України.
Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.
Також причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, помилковість тощо).
Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, зокрема, визначеної пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, з огляду на сформовану Верховним Судом сталу практику щодо застосування норм права у спірних правовідносинах. Крім того, відсутні постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Також у касаційній скарзі скаржник вказує пункт 3 частину 4 статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження.
При цьому позивач зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, пунктів 16, 17 розділу II Закону №113 у взаємозв`язку з пунктом 7 розділу І Порядку №221 (щодо задоволення кадровою комісією заяви про повторне проходження іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки), пунктом 11 Порядку № 233 (щодо права кадрової комісії приймати процедурні рішення, пов`язані з її діяльністю) з урахуванням наявності чинного рішення кадрової комісії про призначення нової дати проходження іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, з`ясування його правової природи та належності до категорії процедурних та одночасної наявності прийнятого пізнішою датою рішення кадровою комісії про неуспішне проходження прокурором атестації, а також частиною 2 статті 9 КАС України у контексті правомірності виходу судами за межі позовних вимог у частині надання правової оцінки чинному рішенню кадрової комісії про призначення нової дати іспиту на загальні здібності, законність якого не оскаржувалася сторонами ні в порядку відомчого контролю, ні в судовому порядку.
Разом з тим, висновки щодо вказаних норм викладені низці постанов, зокрема у постановах від 30 листопада 2022 року у справі №600/6322/21-а, від 22 грудня 2022 року у справі №160/22578/21, від 02 лютого 2023 року у справі №200/15948/21, від 08 лютого 223 року у справі №560/17141/21, від 08 березня 2023 року у справі №540/7394/21, від 08 березня 2023 року у №380/22411/21, від 16 березня 2023 року у справі №200/16169/21, від 22 червня 2023 року у справі №480/12346/21.
При цьому, скаржник, визначаючи підставами касаційного оскарження пункт 2 та 3 частини 4 статті КАС України, зазначає одній й ті ж норми права, про що скаржнику зазначалось в ухвалах від 09 серпня 2023 року, від 06 вересня 2023 року про повернення касаційної скарги. 
Але такі підстави є взаємовиключними, та не можуть вважатись судом належним обгрунтуванням підстав касаційного оскарження.
Незважаючи на неодноразове повернення касаційних скарг позивачу із роз`ясненнями щодо заявлених скаржником підстав касаційного оскарження, скаржником так і не були враховані зауваження, вказані в ухвалах про повернення. 
Згідно з вимогами частини третьої  статті 334 КАС України  в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої  статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї  статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Отже у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав) (пункт 4 частини другої  статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.
Згідно із частиною другою  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою і другою  статті 169 КАС України  визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями  160,  161  цього  Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, відповідно до частин першої та другої  статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання    до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 КАС України  підстави (підстав) (пункт 4 частини другої  статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
Керуючись статтями  3,  169,  330,  328,  332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року у справі №480/12346/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                                   Н. М. Мартинюк