КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД     

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
Справа №759/9705/23                              Головуючий у 1 інстанції: Шум Л.М.
Провадження №33/824/3561/2023          Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
16 листопада 2023 року                                                                 м. Київ 
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1   на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
 
ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Накладено на  ОСОБА_1   адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 03 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з постановою Святошинського районного суду міста Києва у зв`язку з необґрунтованістю висновків суду.
Зазначає, що поліцейськими було порушено вимоги інструкції щодо складання протоколу, а саме ОСОБА_1 не було роз`яснено  його права отримати належну юридичну допомогу, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутній.
Вказує, що в протоколі відсутні дані особи яка діяла як свідок при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Звертає увагу суду на відсутність в матеріалах справи допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність  в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Згідно з матеріалами справи, 12.05.2023 о 14 год. 25 хв. по в. Махова, 6-Е в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на нагрудну боді камеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явились повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.
 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін враховуючи наступне.
 
Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 439151 від 12 травня 2023 року встановлено, що 12 травня 2023 року о 14 год. 25 хв. по вул. Махова, 6-Е в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на нагрудну боді камеру. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції посилався на те, що його вина у скоєні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№ 439151 від 12.05.2023р. у якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.
У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що докази, які містяться у справі, доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, правопорушником надані пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суддя вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6); DVD-диском з відеозаписом з нагрудної боді-камери, який було досліджено, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в момент зупинки автомобілю працівниками поліції виходить з автомобіля з місця водія і на пропозицію пройти медичний огляд на стан сп`яніння відповідає спочатку згодою, а потім відмовився. 
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд враховує, що завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті; ігнорування судом аргументів сторін є грубим порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином судом дана належна оцінка всім доказам в справі в їх сукупності і він обґрунтовано дійшов висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вище наведених обставин і відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови суду за наведеними доводами не вбачається.
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, судом при накладенні стягнення враховано як характер вчиненого правопорушення, так і особу порушника, і обрано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами без застосування оплатного вилучення транспортного засобу, що є найбільш м`яким стягненням, передбаченим ч. 2 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     Гаращенко Д.Р.