П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/24411/23	

Місце ухвалення судового рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту ухвали суду
1 інстанції: 26.09.2023 року;
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

                П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
                                                            – Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №24679-23016/Р-02/8-1500/23 від 31.08.2023 року, у поновленні з 01 березня 2022 року права на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити з 01 березня 2022 року право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, шляхом проведення перерахунку пенсії з 01 березня 2022 року з урахуванням права на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713 з виплатою суми недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2022 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.
Встановлено позивачу строк у 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для подання заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із зазначенням поважності причин його пропуску та підтверджуючих доказів, або пояснень та доказів на підтвердження того, що строк не пропущено.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, суд першої інстанції встановив, що виплата спірної доплати позивачу до пенсії припинена Управлінням з вересня 2021 року після проведення перерахунку пенсії на виконання судового рішення у справі №420/8368/21.
Суд першої інстанції зауважив на тому, що про порушення своїх прав позивач мав дізнатись з листопада 2021 року, коли отримав пенсію за жовтень 2021 року без доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713.
З огляду на те, що перебіг строку звернення із цим позовом розпочався з 01.11.2021 року та закінчився 01.05.2022 року, суд першої інстанції визначив, що звернення із позовом 11.09.2023 року відбулось із пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною 2 статті 122 КАС України.
21.09.2023 року на вимог суду першої інстанції позивач подав клопотання про поновлення строку звернення із адміністративним позовом та відкриття провадження в адміністративній справі.
В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що у вересні 2021 року на виконання вимог судового рішення, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі, позивачу проведений перерахунок пенсії. Пояснює, що з проведенням вказаного перерахунку, з огляду на обов`язок державного органу при виконанні своїх функцій додержуватись вимог закону, позивач не мав правових обставин припускати, що його право на одержання щомісячної доплати до пенсії, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, буде припинено.
Про настання вказаних обставин (припинення виплати доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713) орган пенсійного фонду під час наступного розрахунку (нарахування) пенсії також позивачу не повідомляв, відповідний розрахунок не направляв.
З огляду на те, що за результатом перерахунку пенсії її розмір збільшився, однак про подальше не включення до пенсії доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, позивач дізнався лише в липні 2023 року після одержання від органу пенсійного фонду відповідних розрахунків, позивач наполягає на дотриманні строку звернення із цим адміністративним позовом, який підлягає обчисленню з дня, коли позивач дізнався про залишення відповідачем без задоволення його вимоги (звернення) щодо врахування цієї доплати з моменту припинення таких виплат.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.
Проаналізувавши положення статтей 121, 122, 123 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
При цьому, суд зауважив на тому, що поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка має об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Повертаючи адміністративний позов позивачу, суд першої інстанції визначив, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
У зв`язку із чим та з огляду на обставини цієї справи, суд першої інстанції вирішив, що позивач мав дізнатись про порушення своїх прав, починаючи з листопада 2021 року після виплати перерахованої пенсії без включення у розрахунок доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713.
Також, за висновком суду, звернення за одержанням відповідної інформації від органу пенсійного фонду перебіг процесуального строку не перериває та позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення із цим позовом.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням процесуального законодавства, що регулює спірне питання, та обставинам справи і помилково залишено поза увагою доводи позивача про наявність у нього правомірних очікувань про те, що орган державної влади буде дотримуватись закону при обчисленні (нарахуванні) йому пенсії після перерахунку соціальних виплат, вчиненого на виконання судового рішення в іншій справі.
Наполягає на тому, що судом першої інстанції необґрунтовано залишено поза увагою (не враховано) ту обставину, що про припинення доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, позивач дізнався лише у липні 2023 року, отримавши на його звернення відповідні дані щодо перерахунку пенсії. Отже, сам факт того, що пенсія є періодичним платежем та про її розмір особа вважається обізнаною після наступної виплати, не спростовує тієї обставини, що позивач достеменно знав про не врахування органом пенсійного фонду доплати до пенсії, а також про порядок (складові) соціальних виплат і про порушення своїх прав під час нарахування пенсії.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Вказані положення Конституції України кореспондуються із приписами частини 1 статті 5 КАС України, згідно яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За визначенням, наведеним у частині 1 статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України.
Частинами 1, 2 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.
Строк звернення до адміністративного суду вважається проміжком часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.
При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (п. 1 ст. 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», п. 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).
Таким чином, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Виходячи з обставин цієї справи, апеляційний суд враховує, що предметом спору у цій справі є:
протиправність відмови Управління, викладеної у листі від 31.08.2023 року №24679-23016/Р-02/8-1500/23, щодо поновлення позивачу з 01 березня 2022 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713;
обов`язок Управління поновити позивачу з 01 березня 2022 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн., встановленої постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, шляхом проведення перерахунку пенсії з 01 березня 2022 року з урахуванням права на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої цією постановою Уряду.
Зокрема, у першому випадку, колегія суддів звертає увагу на те, що звернення із позовом в частині оскарження позивачем відмови у поновленні йому доплати до пенсії відбулось 12.09.2023 року, тобто з дотриманням строку, передбаченого частиною 2 статті 122 КАС України.
Стосовно другого випадку (позовної вимоги в частині зобов`язання органу здійснити перерахунок та виплату пенсії), колегія суддів враховує, що із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 14.07.2021 року №713 позивачу здійснювалась доплата до його пенсії у розмірі 2000 грн.
При приведенні подальших перерахунків пенсії, у тому числі проведеного у вересні 2021 року, у розрахунок пенсії позивача доплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, Управління не включало, зокрема, і по день звернення із цим позовом.
Доказів того, що Управління повідомляло позивача про припинення виплати цієї доплати, матеріали справи не містять.
З наведеного слідує передчасність висновку суду першої інстанції про застосування до цих вимог наслідків порушення строку звернення до суду, встановленого у частині 2 статті 122 КАС України, та виникнення підстав для врахування судом повідомлених позивачем обставин та представлених доказів щодо обізнаності із порушенням його прав та інтересів в цій частині, щонайменше з липня 2023 року, а саме з дня одержання на відповідне звернення розрахунків пенсії.
Відтак, колегія суддів не може погодитись із правильністю висновків суду першої інстанції про порушення позивачем строку звернення із адміністративним позовом та вважає підтвердженим дотримання ним строку, передбаченого частиною 2 статті 122 КАС України, на момент подання позовної заяви 12.09.2023 року.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 320, ст. 321, 322, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року - скасувати.
Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
        Судді:                                                                                        А.В. Крусяна  
                                                                                                             
                                                                                                                     О.В. Яковлєва