ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2023 р. 	Справа № 440/9220/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 20.04.23 року по справі № 440/9220/22
за позовом              ОСОБА_1  
до             Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                     
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та незаконним невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області вимог п.17 та п.18 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженому Постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 №3-1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виконувати вимоги п.17 та п.18 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженому Постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 №3-1.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2023  у справі № 440/9220/22 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2023  у справі № 440/9220/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі позовні вимоги по суті та докази, які є у позовній заяві, а саме не досліджуючи у повному обсязі по суті вимоги п. 17 та п. 18 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженому Постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року №3-1, (в редакції 23.03.2012року), приймає рішення, покладаючись тільки на інформацію відповідача, яка є не достовірною та не має жодного документального підтвердження та на підставі якої не можна встановити дійсні обставини справи в повному обсязі. Крім того, приймаючи дане рішення про відмову в задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції не дослідив, не надав оцінки та не взяв до уваги той факт, що відповідач у своїх доводах, наданих суду, не надав жодних пояснень та доводів того, з яких підстав відповідач не виконав вимоги п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"», згідно якого відповідач не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, розглядає подані документи та приймає рішення щодо відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову відновленні раніше призначеної пенсії.
Отже наявність або відсутність у відповідача паперової пенсійної справи позивача не є перешкодою для відповідача для виконання вимог п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"», затвердженому Постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року №3-1, (в редакції 23.03.2012 року).
Оскільки після надходження заяви позивача про відновлення раніше призначеної пенсії, відповідач не приймав рішення щодо відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову у відновленні раніше призначеної пенсії, то згідно п. 2 ст. 77 КАС України доказування правомірності своїх дій чи бездіяльності, щодо неприйняття рішення про відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову у відновленні раніше призначеної пенсії покладається на відповідача. Зазначає, що відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження правомірності своєї бездіяльності щодо неприйняття рішення про відновлення раніше призначеної позивачу пенсії або про відмову відновленні раніше призначеної мені пенсії. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджено копією паспорта серії НОМЕР_1 (а.с. 5-6).
Позивач є пенсіонером, з 01.01.2007 р. по 31.08.2014 р. перебував на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області і отримував пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що учасники справи не заперечують.
22.08.2014 р. на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов лист, оформлений на бланку "Пенсійного фонду республіки Крим", у якому викладено запит пенсійної справи гр. ОСОБА_1 , пенсіонера МО, 1963 року народження, для відновлення виплати пенсії за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29).
Відповідно до службової записки від 26.08.2014 р. встановлено, що 26 серпня 2014 року ОСОБА_1 знято з обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та пенсійну справу підготовлено для направленням за новим місцем проживання пенсіонера. Однак, оскільки приймання та пересилання поштових відправлень на територію АР Крим та м. Севастополь призупинено з 29.03.2014 року, пенсійна справа не направлена до АР Крим (а.с. 31). 
З долученої до матеріалів справи розписки встановлено, що ОСОБА_1 10.10.2014 р. отримав в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області пенсійну справу №68315 на 71 аркуші для пред`явлення за новим місцем проживанням.
Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у період з листопада 2014 року по березень 2022 року з питання виплати пенсії.
З березня місяця 2022 року позивач неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із запитом про витребування його пенсійної справи від Головного управління Пенсійного фонду України в Автономної Республіки Крим для поновлення виплати пенсії на який відповідач повідомляв про неможливість витребування його пенсійної справи з Автономної Республіки Крим внаслідок її окупації російською федерацією.
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невитребування у Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим його пенсійної справи та не поновлення виплати пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у зв`язку з збройною агресією Російської Федерації проти України розірванням комунікаційних відносин між Україною та Російською Федерацією, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не має змоги самостійно перевірити припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживанням, тому у відповідача відсутня можливість прийняти рішення про поновлення таких пенсійних виплат, оскільки поновлення таких виплат можливе лише після з`ясування, що вони були припинені.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Поряд з цим, статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).
Відповідно до ст. 10 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 4.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції, чинній на момент спірних відносин), при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).
Згідно з абз. 2, 5 п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1), заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні тощо, подається пенсіонером, або його законним представником особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання.
Заява про запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання.
Відповідно до п. 7 Порядку №3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подається, серед іншого, заява про призначення пенсії за формою згідно додатку 1 до Порядку №3-1.
У відповідності до пункту 14 Порядку №3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.
Відповідно до п. 17 Порядку № 3-1 (у редакції, чинній на момент спірних відносин) не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.
Згідно з п. 18 Порядку № 3-1 рішення  щодо  призначення,  переведення  з  одного  виду пенсії   на   інший   та  відновлення  раніше  призначеної  пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.
Аналіз викладених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що отримавши заяву про призначення/поновлення пенсії разом з пакетом документів, що підтверджує відомості про особу та її стаж, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний перевірити правильність оформлення та наявність усіх обов`язкових документів, необхідних для призначення/поновлення пенсії.
Колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до 2014 року та отримував пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
22.08.2014 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов лист, оформлений на бланку "Пенсійного фонду республіки Крим", у якому викладений запит пенсійної справи гр. ОСОБА_1 , для відновлення виплати пенсії за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_1 10.10.2014 р. власноручно отримав в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області паперову пенсійну справу для пред`явлення за новим місцем проживанням, про що свідчить розписка (а.с. 32).
13 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про поновлення виплати пенсії. До заяви додано копія паспорту громадянина України, довідка 14.01.2015 №1603-2034 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копія картки платника податків, копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 Серія –П.
Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що позивач 10.10.2014 року власноручно отримав пенсійну справу для отримання пенсії за місцем свого проживання на той час за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, відповідно до довідки від 14.01.2015 №1603-2034 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, залишився зареєстрованим за місцем проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
У період з 14.01.2015 року (дати взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи) по березень 2022 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з питання виплати пенсії не звертався. Звернувся з заявою про поновлення виплати пенсії 13 травня 2022 року.
Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що у зв`язку з переїздом на постійне місце проживання до Автономної Республіки Крим на його вимогу паперова пенсійна справа №ФП68315 (1601007613) з супровідним листом від 21.10.2014 р. була видана нарочно, про що свідчить розписка від 21.10.2014 р. У Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відсутні відомості про місце знаходження пенсійної справи. В силу положень Порядку №3-1 розглянути питання поновлення виплати пенсії на території України буде можливо після сформованого належним чином оригіналу пенсійної справи, отриманого від уповноважених органів за останнім місцем проживання, з документами про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання. А тому відсутня можливість для прийняття рішення про відновлення виплати пенсії, що передбачено п.18 Порядку.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації визначає Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території АР Крим та м. Севастополя, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2014 року № 234 (далі - Порядок № 234).
Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що пенсійне забезпечення осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей) або згідно з міжнародними договорами України з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та надання таким особам соціальних послуг здійснюються визначеними Пенсійним фондом України головними управліннями Пенсійного фонду України, а осіб, які отримують пенсію відповідно до інших законодавчих актів, - управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - територіальні органи).
Відповідно до пункту 4 згаданого Порядку, територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку. Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.
Отже, згідно вимог Порядку №234 обов`язок надсилання запиту щодо витребування пенсійної справи позивача з органів Російської Федерації покладається на саме на територіальні органи Пенсійного фонду.
Однак, у зв`язку з збройною агресією Російської Федерації проти України розірванням комунікаційних відносин між Україною та Російською Федерацією, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не має змоги направити запит до АР Крим про витребування пенсійної справи, про що повідомлено позивача.
Колегія суддів зазначає, що позивачем до заяви додані лише документи, що підтверджують особу заявника (копія паспорту громадянина України, копія картки платника податків) місце проживання (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи), документ, що підтверджує, що він є пенсіонером (копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 Серія –П), однак не додано жодного документу, що підтверджує припинення пенсійних виплат за зареєстрованим місцем проживання.
Отже, в зв`язку з тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не має змоги самостійно перевірити припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживанням, враховуючи, що паперова пенсійна справа видана за вимогою позивача йому нарочно для виплати пенсії за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час, місце знаходження даної пенсійної справи відповідачу не відоме, а також враховуючи, що позивачем не надано пенсійному органу жодного документу, що підтверджує припинення виплат за попереднім місцем проживанням позивача для поновлення виплат пенсії за теперішнім місцем проживанням, у відповідача відсутня можливість прийняти рішення про поновлення таких пенсійних виплат, оскільки поновлення таких виплат можливе лише після з`ясування, що вони були припинені.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмови у задоволенні адміністративного позову.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача у справі.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2023  у справі № 440/9220/22 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 по справі № 440/9220/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко